A GYŰRŰK URA
Szméagol! Kapás van!
- Fogtam egy halat, Szméagol! - Húzd fel!
Gyerünk! Sziessz!
Déagol!
Déagol?!
Add nekünk, kedvesz!
Miért?
Mert...
ma születésznapom van ész szeretném.
Add ide!
Az én... Drágaszágom!
Megátkoztak minket.
Gyilkosz.
Gyilkosznak neveztek.
Megátkoztak ész elzavartak minket.
Gollam... Gollam...
Gollam!
Ész mi szírdogáltunk, Drágaszág.
Mert magányoszak voltunk.
...oly hűs és jó Akár a méz
Nincs bús sóhaj, Mert jó a hal,
Akár a méz.
Lasszan elfelejtettük a kenyér ízét,
a fák szuszogászát,
a szellő lágyszágát.
Még a szaját nevünket isz elfelejtettük.
Az én...
Drágaszágom!
Ébredjetek!
Álomszuszékok! Mennünk kell, úgy ám!
Mennünk kell rögveszt!
Nem aludtál semmit, Frodó úr?
Engem elnyomott az álom.
- Látom, esteledik. - Nem.
Nem esteledik.
Nincs még dél sem.
Csak egyre sötétebbek a napok.
Gyertek!
Mennünk kell! Ninc időnk!
- Nem, amíg Frodó úr nem evett! - Ninc vesztegetni való időnk!
Tessék!
- Te nem eszel? - Nem vagyok éhes.
- Legalább is lembasra nem. - Samu!
Na jó. Nem sok élelmünk maradt.
Be kell osztanunk, különben elfogy.
De te csak egyél, Frodó úr! Kiporcióztam.
Így elég lesz.
Mire?
A hazaútra.
Gyertek, hobbitkák!
Nagyon közel vagyunk már. Nagyon közel Mordorhoz.
Itt nem bisztonszágosz.
Sziesszetek!
A KIRÁLY VISSZATÉR
Pompás.
Minden bizonnyal a Megyéből.
Lápatoroki levél.
Úgy érzem...
mintha újra a Zöld Sárkányban lennék.
- Zöld Sárkány! - Egy kupa sörrel a kezemben.
Lábamat padon pihentetve egy napi kemény munka után.
Csak te életedben nem dolgoztál keményen.
Legyetek üdvözölve, uraim, Vasudvardban!
Ifjú csibészek! Mi törjük magunkat, hogy megmenekítsünk titeket,
ti meg itt közben
lakomáztok és pöfékeltek!
A győztes csata színhelyén
élvezzük a megérdemelt kényelmet.
A sózott disznóhús különösen finom.
Sózott disznó?
- Hobbitok... - Nekünk Szilszakáll parancsol,
aki átvette itt az irányítást.
Ifjú Gandalf uram!
Örülök, hogy megjöttél.
Fával, vízzel, tuskóval és kővel még csak elbírok,
de itt egy mágussal kell elbánnom,
aki bezárkózott a tornyába.
- Mutasd magad! Vigyázzatok!
Szarumán még legyőzötten is veszélyes.
- Vegyük fejét, és nincs több gond! - Nem!
Élve kell.
Szóra kell bírnunk.
Sok háború és öldöklés után, Théoden király békét kötöttél.
Nem tanácskozhatnánk meg, mint azelőtt, öreg barátom?
Nem élhetnénk békében te meg én?
Uralkodjék békesség!
Uralkodjék békesség,
ha feleltél Nyugathalom felperzseléséért...
és a holtan heverő gyermekekért.
Uralkodjék békesség, ha a katonák életét,
kiknek holttestét Kürtvár kapui előtt tépték szét...
megbosszultuk...
s ha végre akasztófán lógsz a varjaid örömére...
akkor megbékélünk.
Akasztófa és varjak?
Bolond!
És te mit akarsz, Szürke Gandalf? Hadd találjam ki! Orthanc kulcsát?
Vagy akár a Barad-dúr kulcsát...
a Hét Király Koronájával és az Öt Mágus Botjaival együtt?
Árulásod sok halált követelt.
Még több veszély fenyeget.
De te megmenthetnéd őket, Szarumán.
- Az ellenség bizalmasa voltál. - Hát hírt szerezni jöttél!
Szolgálhatok néhánnyal.
Valami gyűlik Középfölde szívében. Ami elkerülte a figyelmedet.
De a Nagy Szem észrevette.
Most sem habozik kihasználni előnyét.
Hamarosan támad.
Mind meghaltok.
De ezzel ugye tisztában vagy, Gandalf?
Ne hidd, hogy e kósza Gondor trónjára ülhet.
Ez a sötétben bujkáló számkivetett sosem lesz király.
Gandalf nem átallja feláldozni közvetlen környezetét.
Akiket állítólag szeret.
Mivel áltattad a Félszerzetet, mielőtt vesztébe küldted?
Az ösvény, melyre terelted, a halálba vezet.
Elég volt!
Nyilazd le!
Ne!
Gyere le, Szarumán!
És megkíméljük az életed.
Nem kell se sajnálat, se kegyelem. Egyiket se szívlelem.
Szarumán!
A botod kettétört.
Gríma!
Nem muszáj követned.
Nem voltál te azelőtt ilyen. Hajdan Rohant szolgáltad.
Gyere le!
Rohant szolgálni?!
Mi most az Éorl-ház? Szalmatetős csűr, melynek bűzében rablók vedelnek,
kölykeik a porban fetrengenek a kutyákkal.
A diadal a Helm-szurdokban nem a te érdemed, Csikósszámadó Théoden!
Nagy királyok jelentéktelen utóda vagy.
Gríma!
Gyere le! Szabadulj tőle!
- Szabad? Ő sosem lesz szabad. - Nem.
Le a földre, te korcs!
Szarumán! Az Ellenség bizalmasa voltál.
Mondd el, amit tudsz!
Vond vissza az őröket, és elmondom, hol döntenek feletted!
Nem tűröm, hogy rabságban tarts.
Üzenjetek a szövetségeseknek...
és Középfölde minden zugának, mely még szabad!
Az Ellenség készülődik. Tudjuk meg, hol sújt le!
Szarumán mocska
lassanként kimosódik innen.
A fák új életre kelnek majd.
Fiatal fák.
- Vad fák. - Pippin!
A kérgemre mondom!
Tuk Peregrin! Azt majd én viszem, fiam.
Na gyerünk!
Ma azokra emlékezünk,
akik vérüket adták az országért.
- Üdv a dicső halottaknak! - Üdv!
- Megállni tilos! Kilötyögtetni is. - Visszacsurgatni még úgy se!
Szóval ez egy ivóverseny?
Az nyer, aki állva marad.
- Mire iszunk? - A győzelemre!
- Győzelem! - Fenékig!
Örül a szívem. Ő igaz ember.
Mindketten azok vagytok.
Nem a rohani Théoden volt, ki a népet győzelemre vezette.
Ne hallgass rám!
Te ifjú vagy.
Ez a te estéd.
Bizony, a törpök apró szőrös asszonyokkal járnak úszni.
Érzek valamit.
Bizsereg az ujjam.
Azt hiszem, becsíptem.
Ugye megmondtam!
A tünde nem bírja az italt.
Íme a bajnok!
Ő, kutass át száz kocsmát Jót és jobbat ezret látsz, na de
Oly jó sör meg jó nektár csakis Nálunk készül, nálunk vár.
Hol a korsó körbe jár, Soha nem vár rád a bánat
Üde és habzó, söre mindig jó
Pippin!
Üde és habzó, söre mindig jó
Itt a Zöld Sárkányban.
Köszönjük!
Frodóról semmi hír?
Semmi.
Még van időnk.
Frodó minden nappal közelebb jut Mordorhoz.
Tényleg így van?
Mit súg a szíved?
Hogy Frodó él-e.
Igen.
Életben van.
Túl kockázatosz! Túl kockázatosz! Tolvajok!
Ellopták tőlünk. Öld meg őket!
Öld meg őket! Mindkettőt!
Csöndet! Fel ne ébreszd őket!
Nem szabad tönkretenni.
De ők tudják. Ők tudják.
Gyanakszanak ránk.
Mit mond az én drágaszágom, a kedveszkém?
Szméagolnak tán inába száll a bátorsága?
Nem. Nem. Szoha.
Szméagol gyűlöli gonosz kisz hobbitkákat.
Szíveszen látná őket...
holtan.
Ész fogja isz.
Szméagol megtette egyszer. Megteheti még egyszer.
Ő a miénk!
A miénk!
Vissza kell szereznünk a Drágaszágunkat!
Türelem! Türelem, kedveszkém!
Előbb még el kell vezetnünk őket hozzá.
Elvisszük őket a kanyargósz lépcőkhöz.
Igen. A lépcők. Ész aztán?
Fel-fel-felmegyünk a lépcőn,
egészen, míg eljutunk...
az alagúthoz.
Ész ha egyszer oda bemennek,
nem jönnek ki többé.
Mert ő mindig éhesz.
Kell neki... a frissz táplálék.
Ennie kell. De cak mockosz orkokat kap.
- Azoknak ninc túl jó ízük, igaz, Drágaszág? - Ninc.
Egyáltalán ninc jó ízük, kedveszkém.
Ő édeszebb húszra éhezik. Hobbithúszra!
Ész mikor elhajítja a contokat
meg az üresz ruhákat,
akkor majd mi megtaláljuk.
Ész megszerzem magamnak!
- Nekünk. - Igen. Úgy értettem, nekünk.
Gollam... Gollam.
A Drágaszág megint a miénk lesz,
amint a hobbitokat eléri a halál.
Aljas hitszegő!
Ne! Ne! Gazda!
Hagyd őt, Samu!
- Hallottam! Meg akar ölni minket! - Szoha!
Szméagol a légynek sze ártana.
Ez a rémesz, dagadt hobbit gyűlöli Szméagolt,
ezért hazugszágokat talál ki.
Te nyomorult! Szétverem a fejed!
- Samu! - Hazugnak neveztél? Te hazudsz!
- Ha elriasztod, elvesztünk! - Nem érdekel!
- Nem várom meg, míg ő öl meg minket. - Akkor sem küldöm el.
Hát nem veszed észre? Tőrbe csal.
Egyedül nem tudjuk megtenni. Oda kell vezetnie.
Tarts ki mellettem!
Én melletted vagyok, Frodó úr.
Tudom, Samu, tudom.
Bízz bennem! Gyere, Szméagol!
Mennyi az idő?
Még nem kelt fel a nap.
Hatalmas tajtékot láttam álmomban.
Elöntötte a mezőket és a dombokat.
A meredélyen álltam.
Lábam előtt sűrű sötétség terült el.
Magam mögül fényt láttam...
de nem tudtam megfordulni.
Csak tehetetlenül álltam és vártam.
Az éj átfest sok gondolatot.
Aludj, Éowyn!
Aludj!
Amíg még alhatsz.
Fátyolos az ég.
Valami gomolyog keleten.
A sosem szunnyadó rosszindulat.
Az ellenség Szeme mozgásban van.
Hát te mit csinálsz?
Pippin!
Pippin?
Pippin!
- Megőrültél? - Csak meg akarom nézni.
- Csak még egyszer. - Tedd vissza!
Pippin!
Ne!
Pippin!
Itt van.
Látlak téged.
Segítség! Gandalf!
Segítség!
Pippin!
Ostoba Tuk!
Nézz rám!
Gandalf! Bocsáss meg!
Nézz rám!
Mit láttál?
Egy fát.
Egy fehér fát... egy köves udvaron.
Halott volt.
A város meg égett.
Minas Tirith. Ez minden?
Láttam még...
Őt láttam!
Hallottam a hangját a fejemben.
Mit mondtál neki?
Beszélj!
Kérdezte a nevemet, de nem feleltem. Erre szorongatott.
Mit mondtál Frodóról s a Gyűrűről?
Pippin szemében nem volt hazugság.
Bolond... de megmaradt derék bolondnak.
Nem mondott semmit Szauronnak Frodóról s a Gyűrűről.
Különös szerencsénk volt.
Ellenségünk tervét pillantotta meg Pippin a palantírban.
Szauron elindult, hogy lesújtson Minas Tirithre.
A Helm-szurdok-beli vereségből egy dolog vált világossá számára:
Elendil örököse felbukkant. Az Emberek erősebbek, mint hitte.
Akad még bátorság és erő, hogy dacoljanak vele.
Szauron tart ettől.
Nem kockáztatja, hogy Középfölde népei egy zászló alá gyűljenek.
Földig rombolja Minas Tirithet,
mielőtt a király visszatérne az Emberek trónjára.
Ha Gondor jelzőtüzei kigyúlnak, Rohan álljon készen a harcra!
Mondd...
miért siessünk azok segítségére, akik nekünk nem segítettek?
Tartozunk Gondornak?
- Én odamegyek. - Nem!
- Hírt kell kapniuk! - Majd kapnak.
Neked más úton kell odajutnod.
Kövesd a folyót! Ügyelj a fekete hajókra!
Értsétek meg!
Az eseményeknek már nem vethetünk gátat!
Elvágtatok Minas Tirithbe,
méghozzá nem egyedül.
A sok kíváncsi hobbit közt te vagy a legrosszabb, Peregrin!
Gyerünk! Szaporán!
- Hová megyünk? - Miért néztél bele?
Miért kell mindenbe belenézned?
- Nem tudom. Hajtott valami. - Mint mindig.
Sajnálom!
- Többé nem teszem. - Hát nem érted?
Az ellenség azt hiszi, nálad a Gyűrű.
Téged fog keresni. El kell tűnnöd innen!
És te? Velem jössz?
- Trufa? - Gyere!
- Milyen messze Minas Tirith? - 3 napnyira a Nazgúl reptét követve.
Csak nehogy minket kövessen egy.
Tessék! Egy kis útravaló.
- A maradék lápatoroki dohány. - A tied elfogyott.
- Túl sokat füstölsz, Pip. - De hamarost látjuk egymást.
- Ugye? - Nem tudom.
Nem tudom, mit hoz a jövő.
- Vágtass, Keselyüstök! Mutasd meg, mi a sietség! - Trufa!
Trufa!
Mindig velem tartott.
Bármerre is mentem.
Sihederkorunk óta.
A legkomiszabb helyzetekbe sodortam...
de mindig kihúztam a bajból.
Most elment...
mint Frodó és Samu.
Egyet megtudtam a hobbitokról.
Merész népség!
Ő inkább vakmerő. Hiszen Tuk.
A legbiztonságosabb úton vigyétek!
Egy hajó vár Szürkerévben,
hogy átvigye őt a tengeren.
Ez lesz Arwen Undómiel utolsó utazása.
Rád itt nem vár más...
csak halál.
Arwen úrnő! Nem késlekedhetünk.
Űrnőm!
Mondd el, mit láttál!
Te képes vagy előre látni. Mondd el, mit láttál!
A jövődbe tekintettem s halált láttam.
De van ott élet is.
Látnod kellett egy gyermeket. Láttad a fiam.
Az a jövő már majdnem múlté.
De még nincs veszve.
Semmi se biztos.
Van, amihez nem fér kétség.
Ha most elhagyom őt,
bánni fogom egész életemben.
Itt az idő.
A hamvakból új tűz éled
Árnyból fénysugár tör elő
Egy lesz újra a törött penge
S király a koronátlan fő.
Kovácsoltasd újra a pengét!
Ada!
Hideg a kezed.
Az Eldák élete elhagy téged.
Én döntöttem így.
Ada, akár egyezik óhajoddal, akár nem,
nincs az a hajó, ami elvihetne innen.
Az imént átléptük Gondor határát.
Minas Tirith.
A Királyok Városa.
Utat!
Ez az a fa!
Gandalf!
Igen. Gondor Fehér Fája. A király fája.
Bár Denethor úr nem király,
csupán helytartó. A trón őrzője.
Jól figyelj! Denethor úr Boromir apja.
Fia haláláról hírt adni nem lenne bölcs dolog.
Frodót s a Gyűrűt se említsd!
Aragornról se beszélj!
Legjobb lenne, ha egy szót se szólnál.
Üdv Denethor, Ecthelion fia,
Gondor ura és helytartója!
Tanáccsal és hírekkel érkeztem e sötét órán.
Talán azért jöttél, hogy ezt megmagyarázd.
Azért jöttél, hogy megmagyarázd, miért halott a fiam.
Boromir azért halt meg, hogy engem s a társam mentse.
Nagy túlerőtől óvott meg minket!
Felajánlom szolgálataimat, érjen bármi keveset,
tartozásom fejében.
Íme az első parancsom hozzád:
Mondd el, hogy menekültél te meg, ha a fiam nem...
ki oly erős volt?
Egy nyílvessző bárkit leteríthet.
Boromirt nem is egy eltalálta.
Állj fel!
Uram! Lesz rá idő, hogy meggyászold Boromirt,
de ez nem az az óra.
Háború közelg.
Itt az ellenség.
A te dolgod megvédeni a várost. Hol vannak Gondor seregei?
Vannak még barátaid. Nem maradsz magadra e harcban.
Küldj hírt Théodennek Rohanba! Gyújts jelzőtüzeket!
Bölcsnek hiszed magad, Mithrandir.
Ravaszságod ellenére se vagy oly bölcs.
Azt hiszed, a Fehér Torony szeme vak?
Többet láttam, mint hinnéd.
Bal kezeddel pajzsul használnál,
jobb kezeddel mást ültetnél a helyemre.
Tudom, hogy ki lovagol Théoden oldalán.
Bizony!
Fülembe jutott a híre ennek az Aragornnak, Arathorn fiának.
És közlöm, hogy nem hajtok fejet ennek az északi kószának,
ki egy uralmát vesztett, rongyos királyi ház utolsó sarja.
Nincs jogod megtagadni a királytól, hogy visszatérjen!
Helytartó!
Gondor kormányzása az enyém, senki másé!
Gyere!
Hiú becsvágy lett úrrá mindenen.
A gyászát palástként használná.
Ez a város évezredek óta létezik.
De egy őrült szeszélye folytán most elbukik.
És a Fehér Fa, a király fája több virágot nem hoz.
- Miért őrzik most is? - Reménykednek.
Él még a remény, hogy egyszer kivirágzik.
Hogy jön majd egy király, és a város olyan lesz...
mint hanyatlása előtt.
A nyugati bölcsességnek hátat fordítottak.
A királyi sírboltok szebbek voltak az élők házainál.
Többre becsülték őseik nevét, mint tulajdon fiaikét.
Kopott termekben utód nélküli férfiak címerükön merengtek...
vagy rideg tornyokból faggatták a csillagokat.
Így Gondor hanyatlásnak indult.
A királyok sora megszakadt.
A Fehér Fa kiszáradt.
Gondor irányítása csekélyebb emberek kezébe került.
Mordor!
Igen, azt látod ott.
Árnyéka mindig e városra vetült.
Vihar közeleg.
De nem az időjárás miatt.
Szauron átkos eszköze, hogy sötét fellegeket gyűjt serege elé.
Mordor orkjai nem bírják a fényt.
Szauron eltakarja a napot, hogy könnyebben menjenek harcba.
Ha a Homály eléri a várost...
kitör a háború.
Nos...
Minas Tirith...
lenyűgöző!
- Indulunk tovább, ugye? - Azzal elkéstünk, Peregrin.
Nem hagyhatjuk el a várost.
A segítség jöhet csak értünk.
Teaidő körül járhat.
Rendesebb helyeken, ahol van ilyen.
Mi nem járunk rendeszebb helyeken.
Frodó úr!
Mi a baj?
Rosszérzés fogott el.
Kétlem, hogy visszatérek.
Visszatérsz.
Muszáj. Gondolni sem szabad ilyet.
Odamegyünk és visszajövünk.
Ahogy Bilbó úr is.
Meglásd!
Ez a környék is Gondorhoz tartozott.
Réges-rég...
mikor még volt királya.
Frodó úr!
Nézd!
A királynak újra van koronája.
Sziesszünk, hobbitok! Nem állhatunk meg.
Ha jól sejtem, ez csak tiszteletbeli dolog.
Igazából nem várják tőlem, hogy harcoljak.
- Ugye? - A helytartó szolgálatában állsz. Azt kell tenned, amit mond!
Nevetséges hobbit!
A Fellegvár őre!
Köszönöm.
Nincs egy csillag sem.
Itt az idő?
Igen.
Nagy a csend.
Vihar előtti csend.
Nem akarok harcolni.
De ölbe tett kézzel várni az elkerülhetetlent, még rosszabb.
Van remény, Gandalf? Frodóék számára?
Sok remény sose volt.
Csak egy bolondé.
Ellenségünk kész a harcra.
Összegyűjtötte minden erejét.
Nemcsak orkokat, embereket is.
Haradi légiókat délről
és kalózokat a partvidékről.
Mind válaszolnak Mordor hívására.
Ez fogja Gondor végét jelenteni.
A kalapács ütése itt lesz a legkeményebb.
Ha átkelnek a folyón, s elesik a helyőrség Osgiliathnál,
úgy a város utolsó védőbástyája is oda.
De velünk van a Fehér Lovas! Az csak számít valamit!
Gandalf?
Szauron még nem fedte fel leghalálosabb szolgáját,
aki Mordor seregeit vezeti majd.
És akit, úgy mondják, élő emberfia meg nem ölhet.
Ő az angmari Boszorkányúr.
Már találkoztál vele.
Ő sebezte meg Frodót Széltetőn.
Ő a Nazgúlok Ura.
A Kilenc közül a legnagyobb.
Minas Morgul a búvóhelye.
A Halott Városz.
Nagyon gonosz hely.
Tele... ellenszéggel.
Gyorszan! Gyorszan!
Meglátnak! Meglátnak!
Gyertek onnan! Gyertek!
Nézzétek! Megtaláltuk!
Az út Mordorba.
A titkosz lépcő.
Másszatok!
- Ne, Frodó úr! - Ne arra!
- Mit cinál ez? - Ne!
- Szólítanak! - Nem!
Bújjatok el!
Érzem a pengéjét.
Hát ez is eljött végül.
A mi korunk nagy csatája.
Gyertek onnan, hobbitok! Másszunk tovább!
A tábla készen áll.
A bábuk mozognak.
Fel, fel a lépcőn! Tovább! Aztán az alagútba!
Mi van az alagútban?
Figyelj, nyisd ki a füled!
Ha baja esik, velem gyűlik meg a bajod.
Ha csak megneszelem, hogy valami nincs rendben, véged.
Nincs több Vakarék, nincs több Rohadék!
Véged!
Világos?
Szemmel tartalak.
Mi volt ez?
Semmi. Csak tisztáztam valamit.
Tuk fiam, vár rád egy feladat.
Egy megyefi ismét bizonyíthatja, mit ér.
Ne hagyj cserben!
Túl nagy a csend a túloldalon.
Ott lapulnak az orkok.
Talán a helyőrség elvonult.
Felderítőket küldtünk Cair Androshoz.
Jelzik, ha az orkok észak felől támadnak.
Csendben!
Öld meg!
Nem észak felől jönnek.
A folyóhoz! Gyorsan! Gyerünk!
Gyorsabban!
Fegyvert szegezz!
Tartsátok fel őket!
Mi ez?
Amon Din.
Amon Din jelzőtüze fellobbant!
Feléledt a remény.
Minas Tirith jelzőtüzei! Meggyújtották őket!
Gondor segítséget kér!
Rohan nem késlekedik.
Hívjátok össze a rohírokat!
Dúnhargnál gyülekezzen a sereg. Hozz, ahány embert találsz!
Két napod van.
A harmadikon indulunk Gondorba, a háborúba.
Gamling! Siess keresztül Lovasvégen!
Gyűjts össze minden harcképes férfiút!
- Velünk tartasz? - Csak a táborhelyig.
Az udvar hölgyei elbúcsúztatják a katonákat.
Az emberek vezérükre leltek. Követnek akár a halálba is.
Reményt adtál.
Megbocsáss!
Van kardom.
Fogadd el, kérlek!
Felajánlom szolgálatomat, Théoden király.
Boldogan elfogadom.
Mától Trufiádok rohani nemes vagy.
Lovasok!
Lenne inkább törp seregem talpig vasban és szutyokban!
A társaidnak nem kell harcba vonulni.
Félek, hogy a harc már ott dúl náluk.
Tehát Minas Tirith falai előtt...
dől el, korunk hogyan alakul.
Eljött az óra! Lovasvég lovasai, esküt tettetek!
Hát most teljesítsétek! A királyért, a hazáért!
Faramir!
Nem bírjuk tovább. A város oda.
Hívd az embereket. Minas Tirithbe vágtatunk.
Nazgúlok!
Fedezékbe!
Visszavonulunk Minas Tirithbe!
Vissza! Vissza!
Az Emberek Korának vége.
Eljött az orkok ideje.
Mithrandir, a Fehér Lovas!
Kaput!
Mithrandir!
Áttörték a védelmünket. Övék a híd s a nyugati part.
Orkok kelnek át a folyón.
Ahogy Denethor úr jósolta! Előre látta sorsunkat.
De nem tett semmit!
Faramir?
Nem ő az első félszerzet, akit látsz?
Nem.
- Láttad Frodót és Samut? - Hol? Mikor?
Ithiliában, alig két napja.
Gandalf, a Morgul-völgybe készültek.
Onnan pedig Cirith Ungolba.
Ez mit jelent? Mi a baj?
Faramir! Mondj el mindent!
Mondd el, amit tudsz!
Így szolgálnád a városodat?
A végső pusztulásba sodornád.
Azt tettem, amit helyesnek ítéltem.
Amit te helyesnek ítéltél?!
A Hatalom Gyűrűjét egy buta félszerzet kezébe adtad, és Mordorba küldted.
A Fellegvárban lenne a helye biztonságban.
A mély és sötét pincében...
hogy ne használhassuk...
csakis, ha a végszükség megköveteli.
Én nem használnám.
Ha Minas Tiritht csak az mentené meg, akkor sem.
Szeretnél nagylelkűnek és nemesnek látszani, mint a régi királyok?
Boromir tudta volna, mi kell apjának.
Ő elhozta volna a királyi ajándékot.
Ő sem hozta volna el a gyűrűt.
- Ha megkaparintja, elbukik. - Nem tudsz semmit.
Megtartotta volna magának.
S visszatértekor...
- rá sem ismertél volna. - Boromir hű volt hozzám.
Nem volt mágus-növendék.
Apám!
Fiam!
Távozz!
Óvatoszan, Gazda! Óvatoszan!
Nagyon mély a szakadék.
Nagyon veszélyeszek a lépcők.
Gyere, Gazda!
Gyere Szméagolhoz!
Frodó úr!
Vissza, te! Ne érj hozzá!
Miért gyűlöli szegény Szméagolt?
Mit ártott ő neki valaha?
Gazda?
Gazda nehéz terhet cipel.
Szméagol tudja.
Nehéz, nehéz terhet.
A kövér ezt nem értheti.
Szméagol vigyáz Gazdára.
Ő akarja.
Kell neki. Szméagol látja a szemében.
Hamaroszan kérni fogja tőled.
Meglátod.
A kövér erőnek erejével elveszi tőled.
Küldjétek előre az összes légiót!
Támadjatok, míg be nem veszitek a várost!
Öljétek meg mindet!
- A mágussal mi legyen? - Ő az én gondom!
Hol vannak Théoden lovasai? Eljön Rohan serege?
Mithrandir!
Most a bátorság a legjobb menedék.
Mit képzeltél, Tuk Peregrin?
Milyen szolgálatot nyújthat egy hobbit az Emberek urának?
Jól tetted!
A nemes tetteket nem hűvös bölcsességgel kell megítélni.
Belépsz a toronyőrséghez?
Nem hittem, hogy lesz rám való egyenruha.
Hajdan ez egy kisfiúé volt.
Egy ostoba kölyöké, aki inkább sárkányokkal viaskodott...
- ahelyett, hogy tanult volna. - A tiéd volt?
Igen.
Apámtól kaptam.
Én...
nagyobb vagyok, mint te gyereknek. Nem mintha kinőhetném.
Hacsaknem széltében.
Igazán rám se illet soha.
Boromir volt mindig a katona.
Szakasztott az apánk volt.
Büszke!
És makacs.
De erős.
Benned másféle erő lakozik.
Egyszer apád is belátja majd.
Ünnepélyesen megfogadom, hogy hűséggel szolgálom Gondort.
Békében és háborúban, éltemmel és halálommal,
ettől...
ettől az órától mindaddig,
míg az uram el nem bocsát,
vagy a halál el nem ragad.
Ezt el nem felejtem,
s jutalmazom majd érdeme szerint.
A hűséget szeretettel,
a vitézséget megbecsüléssel.
Az esküszegést bosszúval.
Nem kéne ily könnyen feladni külső védelmi vonalainkat,
melyet fivéred soká megőrzött épségben.
- Mit tegyek? - Én nem adnám át a folyót és az erődöt.
- Foglald vissza Osgiliathot! - A várost lerohanták, uram.
A háború kockázatos.
Van még itt oly bátor kapitány, aki teljesíti ura akaratát?
Azt kívánod, bár én lettem volna a helyében.
Haltam volna meg én, és élne Boromir.
Igen.
Ezt kívánom.
Minthogy őt elvesztetted,
amit tudok, megteszem helyette.
Fogadj jobb szívvel, ha visszatérnék!
Attól függ, miként térsz vissza.
Mire készülsz? El akarsz sompolyogni?
Szompolyogni?
Szompolyogni?!
Dagadt hobbit mindig olyan udvariasz!
Szméagol megmutatja a titkosz utat, amit mász nem találna,
ész ők azt mondják "szompolyog"!
"Szompolyog?"
- Nagyon jó barát, úgy ám, Drágaszágom! - Jól van, na!
Csak megijesztettél.
Te mit csináltál?
Szompolyogtam.
Helyes. Legyen ahogy akarod!
Sajnálom, de fel kell ébresszelek!
Indulnunk kell tovább!
- Még sötét van. - Itt mindig sötét van.
Eltűnt!
- A tünde-kenyér! - Hogyan? Akkor nincs mit ennünk!
Ő vette el! Csak ő tehette!
Nem! Szegény Szméagol szoha!
Szméagol utálja tünde-kenyeret.
Hazug csirkefogó! Mit tettél vele?
Ő nem eszi.
- Nem vehette el. - Nézd!
Mi ez?
Morzsák a kabátkáján!
Ő vette el! Ő vette el!
Láttam isz! Folyton tömi a képét, mikor Gazda nem figyel!
Ez aljas hazugság!
Te büdös kétszínű korcs!
Samu! Hagyd abba!
- Megölöm! - Samu! Ne!
Bocsáss meg!
Nem akartam, hogy ennyire elragadjon az indulat.
- Ülj le, pihenj egy kicsit! - Jól vagyok.
Nem vagy jól.
Kimerültél. Gollam az oka.
Meg ez a hely.
És az a dolog a nyakadban.
Segíthetnék. Vihetném egy ideig.
Hadd vigyem egy kicsit!
Osztozzunk a terhen!
- El innen! - Nem akarom megtartani!
Csak segítenék.
Látod? Látod?
Meg akarja szerezni magának.
Elhallgass!
- Menj innen! Takarodj! - Nem, Samu.
Te menj!
Sajnálom, Samu.
De hisz hazudik! Hogy összeugrasszon bennünket.
Már nem segíthetsz tovább.
Ne mondd ezt!
Menj haza!
Faramir!
Apád elméje elborult.
Ne vesd oda az életed sietve!
Hová köt a hűség, ha nem ide?
Ez Númenor népének városa.
Büszkén áldozom fel életem, hogy megvédjem...
szépségét, emlékét, örökségét.
Az apád szeret téged, Faramir.
Eszébe fog jutni a vég előtt.
Jól énekelsz?
Hát...
igen.
Legalább is népem mértékével mérve.
De dalaink nem illenek gonosz időkbe vagy tróntermekbe.
Miért ne illenének a dalaitok az én termeimbe?
Énekelj nekem!
Hol vagy hazám
Az út terel
Sok ösvény mentén
térek el
Túl sötét,
sűrű éjszakán
Már látom
csillagfény raját
Köd és homály
Árny se vár
Tovaszáll...
Tova...
száll.
Told meg! Told meg!
Utat a királynak!
Utat!
Uram!
Üdv néked, uram!
- Grimbold! Mennyi? - Úgy 500-an jöttek Nyugathalomból.
Még 300-an Fenmarkból.
- No és Hókút lovasai? - Egy se jött, uram.
6000 lándzsa.
Fele a remélt seregnek.
6000-en kevesek leszünk áttörni Mordor vonalait.
- Jönnek még. - A késedelem Gondor vesztét sietteti.
Hajnalig várunk, aztán megyünk.
A lovak nyugtalanok, a népek csöndesek.
A hegy árnyékában majd ők is idegesek lesznek.
Az az út ott...
hová vezet?
A Setétbozóthoz, a kapuhoz a hegy alatt.
Nem tér vissza, ki oda merészkedik.
Gonosz az a hegy.
Aragorn!
Együnk valamit!
Így!
Egy igazi rohani nemes.
Készen állok.
Bocsáss meg! Nem oly veszélyes.
Nem is éles.
Az nem jó. Életlen karddal nem fogsz orkot ölni. Gyere!
A kovácshoz! Siess!
Nem kéne bátorítanod!
Nem kéne kételkedned benne!
Nem bátorsága a gond, csak a karja hossza.
Miért hagynátok itt? Ugyanannyi oka van harcolni, mint nektek.
Miért ne küzdhetne a szeretteiért?
Éppoly keveset tudsz a háborúról, mint az a hobbit.
Ha félelem fogja el...
ha vérontás, ordítás és a csata borzalma járja át...
szerinted megáll és harcol?
Menekül majd.
És helyesen teszi.
A háború az emberek fiaira tartozik!
A halandó életet választom.
Bárcsak láthattam volna őt
még utoljára!
Uram!
Théoden király vár.
Magatokra hagylak.
- Elrond uram! - Oly valaki nevében jöttem, kit szeretek.
Arwen haldoklik.
Nem képes már soká küzdeni a Mordorból áradó gonosz ellen.
Az Esticsillag fénye egyre halványul.
Ahogy Szauron hatalma nő, fogy az ő ereje.
Arwen élete most a Gyűrű sorsához van kötve.
Ránk tört a Homály.
Eljött a vég.
De ez a vég Szauroné, nem a miénk.
Háborúba vágtatsz, nem győzelembe.
Szauron seregei már Minas Tirithnél járnak,
de titokban egy másik sereget is küld oda a folyó felől.
Egy kalózflotta érkezik dél felől.
Két nap, s a városban lesznek. Túlerőben vannak, Aragorn.
Több emberre van szükség.
Nincs több.
És azok, akik bevették magukat a hegyekbe?
Gyilkosok,
árulók.
Őket hívnád harcba? Semmiben se hisznek.
Nem engedelmeskednek senkinek.
Gondor királyát követik majd.
Andúril, a Nyugat Lángja, amit Narsil darabjaiból kovácsoltak.
Szauron nem felejtette még el Elendil Kardját.
A Kettétört Penge visszatér Minas Tirithbe.
A kard hatalmával
mindenkinél halálosabb sereget gyűjthetsz.
Tedd félre a kószát!
Légy azzá, akinek születtél!
Menj át a Holtak Ösvényén!
Adtam reményt az Embereknek.
Nekem reményem nem maradt.
Miért csinálod ezt?
Keleten dúl a harc. Most nem mehetsz el!
Nem hagyhatsz el minket!
- Éowyn! - Szükségünk van rád.
Miért jöttél?
Hát nem tudod?
Csak egy árny s egy gondolat, amit szeretsz.
Nem adhatom meg, amire vágysz.
Boldognak akarlak látni, mióta megpillantottalak.
- Hová készülsz? - Most nem lehet.
Ezúttal maradnod kell.
A törpök konokságából nem tanultál?
Beletörődhetnél már. Veled tartunk, komám.
Mi történt?
Hová megy?
Nem értem.
Aragorn úr!
Miért megy el a csata előtt?
Mert már nincs remény.
Elmegy, mert mennie kell.
Túl kevesen jöttek. Így nem győzhetjük le Mordort.
Nem.
Valóban.
De ennek ellenére megütközünk velük.
Mindent elrendeztem.
Te kormányozod a népet a nevemben.
Vedd át a helyemet!
Sokáig védheted Edorast,
ha a csata elvész.
Milyen más feladatot rósz még rám?
Feladatot?
Semmit.
Hacsaknem azt, hogy újra mosolyogj!
Ne gyászold, akiknek eljött az ideje!
Te megéred még a szebb napokat...
mikor nincs többé bánat!
Miféle sereg bujkál ilyen helyen?
Egy elátkozott sereg.
A Hegyi Emberek hajdan esküt tettek
Gondor királyának,
hogy segítségére lesznek a harcban.
De mikor kellett, s Gondort szorította a szükség,
elszöktek, eltűntek a hegy sötétjében.
Akkor Isildur megátkozta őket,
hogy ne nyugodjanak, míg esküjük be nem váltják.
Ki hívja elő a szürke homályból...
az elfeledett népet?
Örököse annak, kinek esküdt tettek.
Északról jön majd.
A szükség vezeti.
Átlép majd a Holtak Ösvényének kapuján.
Menten megfagy bennem a vér.
Zárva az út.
A Holtak vágták a sziklába,
és a Holtak őrzik.
Zárva az út.
Brego!
Nem félek a haláltól.
Ki hallott már ilyet?
Egy tünde lemerészkedik, de egy törp nem mer?
Hallgathatnám életem végéig.
Kevés teherrel megyünk. Hosszú út vár ránk.
Embernek s lónak meg kell őrizni az erejét.
Hobbitok nem valók háborúba.
Minden barátom harcolni ment! Szégyellném, ha én itt maradnék.
Minas Tirith három napi vágtára van. Csak terhet jelentenél bárkinek.
Harcolni szeretnék!
Nem vitázom!
Tarts velem!
Űrnőm.
Utánam! Indulás!
Előre! Vágtassatok! Fel Gondorba!
Mi a baj?
Mit látsz?
Emberek árnyát.
És lovakét.
Merre?
Felhőfoszlány-forma fakó lobogókat...
lándzsák sokaságát...
mint erdő fáit a téli ködben.
A Holtak követnek.
Megidézték őket.
A Holtakat?
Megidézték?!
Ezt tudtam.
Nagyszerű!
Nagyon jó! Legolas!
Ne nézz le!
Ki lép be a birodalmamba?
Aki engedelmességet vár tőled.
A Holtak nem tűrik, hogy elevenek háborgassák őket.
Engem majd tűrni fogtok.
Zárva az út.
A Holtak vágták a sziklába,
és a Holtak őrzik.
Zárva az út.
Most meg kell halnod.
Ideje teljesíteni az eskütöket.
Nekem csakis Gondor királya parancsolhat.
Az a penge eltört!
De újrakovácsolták.
Gyertek harcba! A becsületetekért!
Mit szóltok?
Csak az időd fecsérled.
Se életükben se holtukban nincs becsületük.
Én, Isildur örököse
harcba hívlak titeket,
s teljesítettnek nyilvánítom eskütöket.
Mit szóltok?
Szavamat adom.
Harcoljatok, s én elbocsátalak titeket az élő halálból.
Mit szóltok?
Megálljatok, ti árulók!
Kifelé!
Futás!
Harcolunk.
Kaput kinyitni!
Siessetek!
Faramir!
Ne mondjátok, hogy elesett!
Túlerőben voltak. Senki sem élte túl.
Félnek.
Az egész város retteg.
Enyhítsünk a szenvedésükön!
- Menjenek a foglyok! - Katapultok!
Pajzsot fel!
Mindkét fiam odalett.
A vérvonalnak vége.
Még él!
A Helytartók Házának leáldozott.
Orvosság kell neki!
Kihalt a családom!
Uram!
Rohan...
cserbenhagyott.
Théoden elárult.
Őrhelyeket elhagyni!
Mentsétek az életeteket!
Csatára készülj!
A falakra! Védjétek a falat!
Vissza!
Öljétek meg a szörnyeket!
Ne mozduljatok!
- Még több kő kellene! - Vigyázz!
Le az alsóbb szintre! Hamar!
Vissza!
Gyorsan!
Álljatok ellen! Ne féljetek tőlük!
Menjetek vissza! Harcoljatok!
Ne a bástyákra, a trollokra célozzatok!
Őket pusztítsátok!
Verjétek vissza őket! Tuk Peregrin!
- Eredj a Fellegvárba! - De harcba szólítottak.
Hobbitnak itt nincs helye.
Igazi toronyőr vagy. Most fuss vissza fel! Gyorsan!
- Mit műveltek, lehetetlen bagázs? - Nem enged a kapu. Túl erős.
- Eredjetek vissza és törjétek be! - Nem tudjuk, mivel.
Grond majd betöri.
Ide a Farkas-fejet!
Grond, Grond, Grond...!
Tapodtat se tovább!
Gondor földjére nem léptek.
- Ki vagy, hogy feltartóztass minket? - Legolas.
Lőj figyelmeztető nyilat a füle mellé!
El ne vétsd!
Hát, ez az, pajtás. Pedig szóltunk.
Megcsáklyázunk titeket!
Megcsáklyáztok?! És hol a sereg?
Itt a sereg.
Oda be!
Mi ez a hely?
Gazdának be kell mennie az alagútba.
Most, hogy itt vagyok, már nem akaródzik.
Ninc mászik út.
Menj be...
vagy fordulj vissza!
Nem fordulhatok vissza.
- Mi ez a szag? - Ork-piszok.
Az orkok bejönnek ide néha.
Sziessz!
Erre!
Szméagol?
Erre!
Ez ragacsos! Mi ez?
Majd meglátod.
Úgy ám! Majd meglátod.
Szméagol?
Szméagol?!
Szméagol?
Samu.
És téged, Zsákos Frodó,
megajándékozlak kedvenc csillagunk, Erendil fényével.
Fényeskedjék neked a sötétben,
ha minden más fény kialudt.
Buta kici légy
Miért zokogsz még
Háló szorít
Vég...
közelít.
Megszökött, úgy ám, Drágaszág! De moszt nem.
- Moszt nem! - Ne!
Nem mi voltunk! Nem mi voltunk!
Szméagol nem bántaná Gazdát. Megígértük.
Hinned kell nekünk!
A Drágaszág volt.
A Drágaszág kényszerített rá, hogy megtegyük.
El kell pusztítanom.
El kell pusztítanom, mindkettőnk érdekében.
Ne!
Sajnálom, Samu.
Úgy sajnálom!
E feladattal téged bíztak meg, Frodó a Megyéből.
Ha te nem tudod, hogy teljesítsd,
úgy nem tudja senki.
Minas Tirithet bekerítették.
Az alsó szint lángokban áll.
Ellepi az ellenség.
- Fogytán az időnk! - Felkészülni!
Bátorság, Trufa!
Hamarosan vége.
Úrnőm!
Szép vagy és bátor.
Annyi minden vár még az életben.
Annyi sok hódoló.
Tudom, késő visszafordulni.
Sőt, reménykedni sincs okunk.
Bárcsak rohani lovag lehetnék! Nagy tettek véghezvivője!
De nem vagyok.
Csak egy hobbit.
Középföldét nem tudnám megmenteni.
Csak a barátaimon akarok segíteni!
Frodón...
Samun...
Pippinen.
Leghőbb vágyam viszontlátni őket.
Menetre készülj!
Fürgén!
Átvágtatunk az éjszakán.
- Harcra fel! - Harcra fel!
Vissza a kapuhoz!
- Gyorsan! - Zárjátok be a kaput!
Én Anárion Házának Helytartója vagyok.
Eddig tartott utam.
Most álomra hajtom fejem.
Gondor elveszett.
Az Emberek számára nincs remény.
Miért menekülnek a bolondok?
Jobb előbb meghalni, mint később.
Ha már úgyis meghalnak.
Denethorra és Faramirra nem vár sírbolt.
Nem vár bebalzsamozott hosszú álom rájuk.
Úgy fogunk elégni, mint a régi pogány királyok.
Hozz fát és olajat!
Bátorság! Várjatok!
Gondor katonái vagytok.
Mindegy, mi jön be azon a kapun, állni fogjátok a sarat.
Íjat feszíts!
Lőj!
Ereszd el, te mocsok!
Ereszd el!
Többé nem érsz hozzá!
Gyere, fejezzük be!
Vissza!
Frodó úr!
Jaj, ne!
Frodó!
Frodó úr!
Ébredj!
Na hagyj magamra itt!
Ne menj oda, ahová nem követhetlek!
Ébredj!
Nem alszol.
Meghaltál.
Gyere vissza, te mocsok!
Mi ez?
A vén Banya elszórakozott vele.
- Megint megölt egyet, mi? - Nem.
Ez a fickó nem halt meg.
Nem halt meg?
A Banya megcsípte a nyakát, ettől döglött halként elernyedt.
Aztán elszórakozott vele.
Őnagysága így szereti a vért. Frissen.
Vigyük a toronyba!
- Te ostoba Samu! - Nemsokára felébred a kis mocsok.
Bánja majd, hogy megszületett.
Szellemének háza összeomlik.
Faramir ég,
- ő már ég. - Nem halt meg!
Nem halt meg!
Nem!
Nem! Nem!
Nem halt meg!
Ég veled, Paladin fia, Peregrin!
Elbocsátlak a szolgálatomból.
Eredj és halj meg úgy, ahogy neked a legjobb.
Olajat!
Gyerünk, emberek! Siessetek!
Gandalf!
Vissza!
Betörtek a városba! Vissza a második szintre!
Mentsétek az asszonyokat és a gyerekeket!
Vissza!
Fussatok!
Vonuljatok be! Öljétek meg, aki az utatokba kerül!
Irtsátok őket!
Küzdjetek az utolsó szál emberig! Az életetekért!
Gandalf!
Denethor elvesztette az eszét!
- Elevenen elégeti a fiát! - Ugorj! Gyorsan!
Tűnj vissza a mélybe!
Zuhanj a semmibe, mely rád és a gazdádra vár.
A halált sem ismered fel, öreg, ha az orrod előtt áll?
Eljött az én időm!
Kudarcot vallottál.
Az Emberek világa elbukik.
Légy bátor a barátaidért, Trufa!
Rendeződjetek sorokba, férgek!
Lándzsák előre! Íjászok hátra!
- Éomer, vezesd az éoreded a bal szárnyon! - Bal szárny kész!
Gamling, te kövesd a lobogót!
Grimbold! A falon túl forduljatok el jobbra!
Előre! Ne féljétek a sötétséget!
Előre Théoden lovasai!
Törjenek a dárdák!
Hasadjanak a pajzsok!
A kard napja, a vér napja jő,
mire felkel a nap!
Bármi történjék is, maradj velem! Én vigyázok rád!
Vágtass!
Fel!
Ha romlás vár, ha világvége, rajta!
- Halál! - Halál!
Halál!
- Halál! - Halál!
Előre, éorlfiak!
Lőjetek!
Támadás!
Nyilakat!
Gyújtsátok meg a máglyát nekünk.
Elég az őrültségből!
Még ha egy csatát meg is nyersz.
A keleten támadó erőt...
képtelenség legyőzni.
Ne!
Nem veszed el tőlem a fiamat!
Faramir!
Így múlt el Denethor, Ecthelion fia.
A folyó felé!
A várost védjétek!
Csatarendbe!
Fújd meg a kürtöt! Támadjunk az ellenségre! Előre!
Fogd a kantárt! Húzd balra!
Balra!
A fejükre célozzatok!
Pusztítsd el! Öld meg!
Trufa!
Nem hittem, hogy így végződik.
Vég?
Az út nem itt ér véget.
A Halál csak egy másik ösvény,
melyre mind rálépünk.
Ha a szürke esőfüggöny felgördül,
s minden ezüstös tükörré válik,
akkor meglátod.
Mit, Gandalf?
Mit látok meg?
A fehér partokat,
azon túl...
egy távoli országot, mely zöld és napsütötte.
Hát, ez nem is rossz!
Nem.
Nem bizony.
Ide hozzám! Ide hozzám!
Lakmározz csak a húsából!
Hagyd vagy megöllek!
Ne állj a Nazgúl s a prédája közé!
Késtetek, mint mindig, kalóz férgek!
A késeitekre munka vár.
Le a hajókról, tengeri patkányok!
Jut belőlük mindkettőnknek bőven! Győzzön a legjobb törp!
Te ostoba!
Emberfia engem meg nem ölhet!
Most véged!
Nem vagyok fia senkinek.
- Tizenöt! Tizenhat! - Tizenhét!
Trufa!
Legolas!
Harminchárom! Harmincnégy!
Ez azért még egynek számít! Na jól van, gyerünk!
Ismerős az arcod.
Éowyn!
Közeleg a halálom.
Nem.
Nem!
Megmentlek.
Már megmentettél.
Éowyn,
az én testem megtört.
El kell engedned.
Apáimhoz megyek.
Az ő dicső körükben...
sem kell majd szégyenkeznem.
Éowyn!
Engedj el minket!
Rossz ötlet.
Szorult helyzetben még kapóra jönnek.
A szavadat adtad.
Teljesítettétek eskütöket.
Távozzatok!
Békével.
Trufa!
Nem!
Trufa!
Én vagyok az!
Pippin!
Tudtam, hogy rám találsz.
Igen.
És most itt hagysz?
Nem, Trufa.
Gondoskodom rólad.
Teszed le!
Az a fényes ing az enyém.
Elküldjük a Nagy Szemnek a többi holmival együtt.
Nekem egy bűzös morgul nem parancsol!
Ha hozzá mersz nyúlni, ezzel a pengével likasztom ki a beled!
Le akart szúrni! Öljétek meg!
Ezt Frodóért!
Ezt a Megyéért!
Ezt meg az öregemért.
Elég a vinnyogásból, te ganajtúró!
Kivéreztetlek, akár egy leszúrt disznót!
- Nem, ha én döflek le előbb! - Samu!
Jaj, Samu, úgy sajnálom! Úgy sajnálok mindent!
- Táguljunk innét! - Túl késő. Vége.
Elvették, Samu.
Elvették a Gyűrűt!
Már megbocsáss, de nem.
Azt hittem, elvesztettelek.
Hát elvettem.
A biztonság kedvéért.
Add ide!
Add ide a Gyűrűt!
Samu!
Add ide!
Meg kell értened.
A Gyűrű az én terhem.
Téged elpusztítana.
Gyerünk, Frodó úr!
Kerítsünk valami ruhát! Mordoron nem gyalogolhatsz át csupaszon.
Sikerült, Frodó úr!
Eljutottunk Mordorba!
Oly sokan vannak! Sosem jutunk át itt észrevétlen.
Ő az! A Szem!
Végig kell csinálnunk, Frodó úr.
Nincs más választásunk.
Gyerünk! Kezdjük azzal, hogy leereszkedünk a hegyről!
Frodó eltűnt a szemem elől.
A Sötétség mélyül.
- Ha Szauronnál lenne a Gyűrű, tudnánk. - Csak idő kérdése.
Vereséget szenvedett, de
az ellenségünk Mordor falai mögött új erőre kap.
Hadd maradjon ott! Hagyjuk elrohadni! Miért érdekes ez?
Mert tízezer ork áll most Frodó és a Végzet Hegye közt.
A halálba küldtem őt.
Nem. Frodó számára még mindig van remény.
Csak idő kell neki s egy biztos ösvény Gorgorothon keresztül.
- Ezt megadhatjuk neki. - Hogyan?
Előcsaljuk Szauron seregeit.
Ő kiüríti Mordort.
Aztán a Fekete Kapuhoz vonulunk.
- Fegyverrel nem arathatunk diadalt. - Magunknak nem.
De Frodónak esélyt adhatunk, ha Szauron szemét magunkra vonjuk.
Legyen vak minden egyébre, ami mozog.
- Elterelő hadművelet. - Szauron megérzi, hogy csapda.
Nem kapja be a horgot.
Ez biztos halál. A sikernek csekély az esélye.
Mire várunk?
Sokszor kísértettél engem.
Sokszor kijátszottalak téged.
De most vége!
Nézz szembe Elendil kardjával?
Csend honol a városban.
Nem maradt melege a napnak.
Olyan hideg kezd lenni.
Csak a nyirkos tavaszi idő teszi.
Kétlem, hogy a sötétség tartós lesz.
Nézd! Az orkok! Elvonulnak.
Na ugye, Frodó úr!
Végre szerencsénk van!
Mozgás, lusta banda!
Szaporábban!
A korbácsot a húsotokba mélyesztem.
Mi lesz már!
Süketek vagytok?
Tartani az alakzatot!
Felkelni!
Mozgás, mihasznák!
Ti mentek mindjárt az első sorba.
Gyerünk már!
Tovább, mozgás! Nem lazsálunk!
A kapukhoz, lajhárok! Serényebben! Előre! Gyorsabban!
Hát nem tudjátok, hogy háború van?
Század, állj!
Sorakozó!
- Samu, segíts! - Frodó úr!
- Felállni, Frodó úr, talpra! - Olyan nehéz!
Jaj, ne!
Mi legyen? Mit tegyünk?
Üss meg! Jó erősen!
Verekedjünk!
Mit lökdösöl, te mocskos törpe?
Rendet, sorakozó!
Kutyafattyak!
Mind kibelezem, ha nem fejezitek be a marakodást.
Most!
- Indulás, söpredék! - Vissza a sorba!
Tartsátok az alakzatot, gyülevész banda!
Nem bírom! Nem bírom el a gyűrűt!
Túl súlyos teher.
Nagyon nehéz.
Arra kell mennünk... minél egyenesebben.
Amire nincs szükség, nincs értelme magunkkal vinni!
Frodó úr!
Nézd!
Fényt látok.
Annyira szép!
A sötétség nem férhet hozzá.
Tessék az enyém. Még maradt pár csepp.
A hazaútra nem marad.
Nem hinném, hogy lesz hazaút, Frodó úr.
Frodó, hasalj le!
Bújj el!
Frodó!
Hol vannak?
A Fekete Föld Ura jöjjön elő!
Hadd mondjunk fölötte ítéletet!
Gazdám, a Nagy Szauron üdvözöl titeket.
Van köztetek tárgyalóképes fél?
Nem tárgyalni jöttünk Szauronhoz.
A gyalázatos hitszegővel. Közöld a gazdáddal:
Mordor seregeit oszlassa fel, hagyják el a földet mindörökre!
Vén szürkeszakáll!
Van nálam egy jeles tárgy, amit meg kell mutatnom.
Frodó!
- Csendet! - Nem!
Csönd!
A félszerzet drága volt szíveteknek, látom.
Vendéglátója kezétől iszonyú gyötrelmeket szenvedett el.
Hogy egy ilyen apró lény ennyi fájdalmat képes elszenvedni!
És elszenvedte, Gandalf.
Ez meg ki? Isildur örököse?
Egy törött tünde-pengétől nem lesz király.
Ezzel lőttek a tárgyalásoknak.
Nem hiszem el!
Nem hiszem!
Vissza!
Hátra!
Elment, Frodó úr.
A fény tovább kúszott, el észak felé. Valami elvonta a figyelmét.
Ne engedjetek! Álljátok a sarat!
Gondor fiai s Rohanéi! Testvéreim!
A szemetekben azt a félelmet látom, mi engem környékez.
Eljöhet a nap, mikor a bátorság elhagy minket,
mikor felbontjuk szövetségünket,
de ez nem az a nap.
A farkasok órájának,
mikor az Emberek Kora széthullik,
még nem jött el az ideje. Mert ma harcolunk!
Mindazért, mi kedves nektek e földön,
küzdjetek meg! Nyugat hős népe!
Nem hittem, hogy egy tünde oldalán halok meg.
S ha azt mondjuk: "Egy barát oldalán"?
Igen.
Azt vállalom.
Emlékszel a Megyére?
Hamarosan tavasz lesz.
A gyümölcsfák virágba borulnak,
a madarak fészket raknak.
Lassan elvetik a nyári árpát a földeken.
Megeszik az első epreket is tejszínnel.
Emlékszel az eper ízére?
Nem, Samu. Nem maradt meg bennem sem az ételek íze,
sem a vízcsobogás hangja
sem a fű érintése.
Csupasz vagyok a sötétben.
Még egy fátyol sincs
köztem és a tűzkerék közt.
Még ébren is csak... Őt látom.
Hát szabaduljunk meg tőle,
egyszer s mindenkorra!
Gyerünk, Frodó uram!
Azt nem vihetem helyetted,
de téged elviszlek.
Gyerünk!
Aragorn.
Elessar.
Frodóért!
Nézd csak!
Egy kapu.
Mindjárt ott vagyunk!
Okosz hobbitok, ész ilyen magaszra másznak!
Tilosz arra menned.
- Drágaszágban nem tehetsz kárt. - Megesküdtél!
Felesküdtél a Drágaságra!
Szméagol megígérte.
Szméagol hazudott.
Ne!
Frodó!
Sasok!
Jönnek a Sasok!
Frodó!
Itt vagyok.
Pusztítsd el!
Gyerünk! Most!
Dobd a tűzbe!
Mire vársz?
Csak el kell engedned.
A Gyűrű az enyém.
Nem.
Nem!
Igen!
Drágaszág! Drágaszág!
Drágaszág!
Nyújtsd a kezed!
Fogd meg a kezem!
Ne!
El ne ereszd!
Ne ereszd el!
Gyerünk!
Frodó!
Eltűnt.
Vége.
Igen, Frodó úr.
Most már vége.
Látom a Megyét.
A Borbuggyan folyót,
Zsáklakot,
Gandalf tűzijátékát,
a fényeket fent a nagy fán.
Csűrös Rozi táncol.
Szalagok voltak a hajában.
Ha valaha megnősültem volna,
őt vettem volna el.
Csakis őt.
Örülök, hogy itt vagy velem, Csavardi Samu.
Itt, mindennek a végén.
Gandalf?
Frodó!
Gimli!
Hát elkövetkezett a király ideje.
Áldás reá!
Ez a nap nem egyetlen emberé, hanem mindünké.
Építsük együtt újjá ezt a világot,
s osztozzunk rajta a béke napjaiban.
Hannon lei!
Barátaim!
Nektek jár tisztelet.
És ím, ezzel elkezdődött Középfölde Negyedkora.
A Gyűrű Szövetsége -
bár a barátság s szeretet örökre összefűzte -
véget ért.
13 hónap telt el azóta, hogy Gandalf elküldött a hosszú útra,
s egyszerre megint ismerős látvány tárult elénk.
Hazaértünk.
Jó napot!
Vigyázz a tökre!
- Rozi, Rozi! - Jó éjt, fiúk!
Hogy kell felvenni újra az élet fonalát?
Hogy folytatod,
ha a szíved mélyén kezded megérteni,
hogy nincs már visszaút?
Van, amit az idő se képes helyrehozni.
Olyan mély sebek,
melyek el nem múlnak.
Oda-vissza. Egy hobbit meséje Zsákos Bilbó tollából
Frodó úr?
Mi baj?
Négy éve már annak a napnak Széltetőn.
De sose gyógyult be.
"Oda-vissza. Egy hobbit meséje Zsákos Bilbó tollából"...
És "A Gyűrűk Ura, Zsákos Frodó tollából".
Befejezted?
Nem egészen. Még van néhány üres lap.
Bilbó azt mondta, hogy a nagy történetek nem szakadnak meg.
Mindünknek jönni-menni kell a mesében.
De Bilbó része ezennel lezárult.
Nem lesz már több utazása, csak egy.
Mondd csak,
- hová is megyünk? - A Révbe, Bilbó.
Megtiszteltetésként a tündéktől
helyet kapsz az utolsó hajón.
Frodó?
Láthatnám még egyszer a régi gyűrűmet,
amit neked adtam?
Sajnálom.
Elvesztettem.
Kár.
Szerettem volna még egyszer a kezemben tartani.
Hát ez az a látvány, mely sosem tárult még elém!
A Három Gyűrű hatalmának vége.
Eljött az ideje
az Ember Uralmának.
A tenger hazaszólít minket.
Azt hiszem,
kész vagyok egy újabb kalandra.
Ég veletek,
bátor hobbitok!
A munkám befejeztem.
És végül itt,
a tenger partján
véget ér a Szövetségünk.
Nem mondom, hogy ne sírjatok,
mert nem minden könny keserű.
Itt az idő, Frodó.
Ezt hogy érti?
Megpróbáltuk megmenteni a Megyét.
És meg is mentettük.
De nem nekem.
Ne mondj ilyet!
Nem mehetsz el!
Az utolsó oldalak terád várnak, Samu.
Kedves Samu!
Nem húzhat a szíved mindig kétfelé.
Egynek és egésznek kell lenned még sok évig.
Annyi mindennek kell örülnöd,
és annyi a dolgod!
A te részed a történetben folytatódik.
Hát,
hazaértem.
VÉGE
rendezte
a forgatókönyvet írta
az eredeti regényt írta
fényképezte
zene
szereplők
A magyar szöveget Göncz Árpád és Réz Ádám fordításának
felhasználásával Pataricza Eszter írta
Szaklektor: Magyar Tolkien Társaság