Más lett a világ.
Érzem a vízben.
Érzem a földben.
Érzem a levegőben.
Sok minden, mi valaha létezett - eltűnt.
Mert nem él senki, aki emlékezne rá.
A GYŰRŰK URA
A Hatalom Gyűrűinek kovácsolásával kezdődött.
Három Gyűrű a tündéké lett,
kik halhatatlanok és minden teremtmény közt a legbölcsebbek.
Hét lett a törpkirályoké,
kik a hegyek kiváló bányászai és mesteremberei.
És Kilenc Gyűrűt a halandó emberek kaptak ajándékba,
kik mindenek felett hatalomra vágynak.
Összeköti őket az erő, mi a népek feletti uralomra késztet.
Ám mindannyiukat becsapták, mert egy másik Gyűrű is készült.
Mordor éjfekete földjén, a Végzet hegyének tüzében,
a Sötét Úr, Szauron titokban készített egy Nagy Gyűrűt,
hogy uralkodhasson mind felett.
Ebbe az Egy Gyűrűbe beleöntötte minden gonoszságát
és vágyát az uralomra.
Egy Gyűrű mind fölött.
Egymás után
Középfölde szabad vidékei a Gyűrű uralma alá kerültek.
De akadtak, akik ellenálltak.
Az emberek és tündék Utolsó Szövetsége Mordor ellen vonult,
és a Végzet hegyénél küzdöttek Középfölde szabadságáért.
Közel volt a győzelem.
De a Gyűrű hatalmát nem lehetett elpusztítani.
Ekkor, midőn már minden remény szertefoszlott,
Isildur, a király fia felemelte apja kardját.
Szauront, Középfölde népeinek ellenségét
legyőzték.
Az Egy Gyűrű Isildurhoz került,
kinek megadatott, hogy végleg elpusztítsa a gonoszságot.
De az emberek szíve könnyen megadja magát a csábításnak,
és a Hatalom Gyűrűje önálló akarattal bírt.
A Gyűrű álnok ereje Isildur vesztét okozta.
Ezzel olyasmik is elvesztek, miknek sosem lett volna szabad.
A történetekből legenda lett,
a legenda mítosszá vált.
2500 évig
senki sem tudott a Gyűrű hollétéről,
mígnem a sors úgy hozta,
hogy a Gyűrű új hordozót csalt tőrbe.
Drágaságom!
A Gyűrű Gollamhoz került,
aki azt a Ködhegység mélyébe vitte,
ahol a Gyűrű bekebelezte őt.
Hozzám jött...
Az enyém! Szerelmem! Az enyém!
Drágaságom!
A Gyűrű szokatlanul hosszú életet hozott Gollamnak.
500 éven át mérgezte az elméjét,
és Gollam barlangjának homályában várt.
Sötétség kúszott vissza a világ erdejébe.
Szóbeszéd járta a Homályról keleten,
névtelen félelemről suttogtak.
S a Hatalom Gyűrűje megérezte,
most érkezett el az idő.
Cserbenhagyta Gollamot.
Ám történt valami, amire a Gyűrű nem számított.
Olyasvalaki lelte meg, kire a legkevésbé se számított.
- Mi ez? - Egy hobbit.
- Zsákos Bilbó a Megyéből. - Egy gyűrű.
Elveszett!
A drágaságom elveszett!
Hamarosan eljön az idő,
midőn a hobbitok döntenek a mindenség sorsa felől.
Szeptember 22. A megyei időszámítás 1400. évében.
Zsáklak, Zsákvég utca, Hobbitfalva,
Nyugati Fertály.
A Megye, Középfölde.
E világ Harmadkora.
A GYŰRŰ SZÖVETSÉGE
Oda-vissza:
Egy hobbit meséje Zsákos Bilbó tollából
Hát... hol is kezdjem?
Megvan!
A hobbitokról
A hobbitok itt élnek és dolgoznak
a Megye négy Fertályában több száz év óta.
Kölcsönösen nem vesznek tudomást
egymásról a Nagyokkal.
Miután Középfölde
sok fura szerzettel teli,
a hobbitoknak nincs is jelentőségük,
hisz hős harcosként se híresek,
és nem is túl bölcsek.
Frodó! Kopognak!
Egyesek szerint a hobbitok igazi szenvedélye az evés.
Ez méltánytalan,
hisz élénken érdeklődünk a serfőzés és...
a pipafűszívás iránt.
De a szívünknek mégis
a béke és a jól művelt föld a kedves,
mert mind osztozunk a növények szeretetében.
Van, akinek a szokásaink különcnek tűnnek,
de ma meggyőződtem róla:
Az egyszerű élet ünneplése nem baj.
BOLDOG SZÜLETÉSNAPOT ZSÁKOS BILBÓ
Frodó, az ajtót!
A kutyafáját! Hol ez a kölyök?
Indul a küszöbről az Út: Ha nem vigyázok, elszelel.
Felkötöm én is a sarut,
gyerünk utána, menni kell.
Utak találkozása vár,
futok, a lábam bizsereg -
- Csak ott lehetnék végre már! - Elkéstél!
Egy mágus sosem késik, Zsákos Frodó!
Korán se jön soha. Pontosan akkor érkezik, amikor akar.
De örülök neked, Gandalf!
Azt hitted, elszalasztom Bilbó születésnapját?
Hogy van a csirkefogó?
Hallom, különösen fényűző ünnepélyre készül.
- Ismered. Felbolydult a falu. - Ebben biztos kedvét leli.
A fél Megyét meghívta. Készül valamire.
Így zajlik az élet a Megyében,
az elmúlt Korhoz hasonlóan,
jövés-menéssel,
és lassú változással.
Már ha változik valami,
mert a Megyében a dolgok tartósak,
generációkon át öröklődnek.
Mindig is egy Zsákos lakott itt,
Zsáklakban.
És az is fog.
Bilbó furcsán viselkedett,
a szokottnál is furcsábban.
Bezárkózott a szobájába,
órákon át térképeket bámult, és azt hitte, nem látom.
Hová tűnt?
Készül valamire.
- Jó, tartsd meg a titkod! - Hogy?
- Tudom, te is benne vagy! - Szó sincs róla!
Míg nem jöttél, mi Zsákosok, jól megvoltunk.
Nem voltak kalandok, nem történt semmi váratlan.
Ha a sárkányos esetre utalsz, alig volt közöm hozzá.
Csupán gyengéden kilöktem a bácsikádat az ajtón.
Bármit is tettél, rád aggatták a rendbontó nevet.
Igazán?
Gandalf! Gandalf!
Tűzijáték, Gandalf!
- Gé Gé Garabonciás! - Tűzijáték, Gandalf!
Örülök, hogy visszatértél.
Én is, drága fiam.
Én is.
BELÉPÉS CSAK ÜNNEPÉLLYEL KAPCSOLATOS ÜGYEKBEN
Nem, köszönjük!
Nem akarunk több látogatót, se jókívánságot, se rokonokat!
Mi a helyzet a régi barátokkal?
Gandalf?
Zsákos Bilbó!
- Kedves Gandalfom! - Üdvözöllek!
Ki hinné, hogy 111 éves lettél?
Egy napot se öregedtél.
Kerülj beljebb!
Üdvözöllek!
Így ni!
Teát? Vagy valami erősebbet?
Maradt még néhány palack régi borom 1296-ból.
Pompás évjárat. Majdnem egyidősek vagyunk.
Még apám pincéjéből valók. Kinyissunk egyet?
Csak teát kérnék.
A múlt hétre vártalak, bár akkor jössz, amikor tetszik.
Ez mindig így volt, így is lesz. A látogatásod váratlanul ér.
Csak hideg csirkesültem van.
Meg egy kis sajt. De azt nem ajánlom.
Akad még málnadzsem és egy almás lepény,
de más desszert nemigen. Meg vagyunk mentve!
Találtam egy kis piskótát!
A Magányos hegy
Süthetek tojást is...
- Csak teát kérek. - Áh, igen!
- Nem zavar, ha én eszem? - Dehogy!
- Bilbó! Zsákos Bilbó! - Nem vagyok itthon.
- Tarisznyádi Zsákosék! - Tudom, hogy benn vagy!
A házat akarják! Nem bocsátják meg, hogy eddig élek!
El kell szöknöm a nyüzsgő rokonoktól. Nem hagynak békét.
Hegyeket akarok látni megint. Hegyeket, Gandalf!
És keresek egy nyugodt helyet, ahol befejezhetem a könyvem.
- Áh! Tea! - Úgy lesz, ahogy eltervezted?
Útra kész vagyok. Mindent elrendeztem.
Köszönöm!
- Frodó gyanít valamit. - Nem lep meg.
Elvégre nem holmi fafejű, habókos Bakföldi!
De, ugye, szólsz neki?
- Persze. - Nagyon szeret.
Tudom.
Tán el is jönne velem, ha kérném.
De Frodó még mindig szerelmes a Megyébe.
Az erdőkbe, a rétekbe, a kis patakokba.
Öreg vagyok, Gandalf.
Nem látszik rajtam, de kezdem érezni minden porcikámban.
Sovány lettem. Mintha el volnék vékonyodva,
akár kevés vaj a túl nagy kenyéren.
Pihennem kell. Hosszú vakációra van szükségem.
Talán nem is jövök vissza.
Nem áll szándékomban.
Vén Tóbi. A Déli fertály legfinomabb dohánya.
Gandalf, derék barátom!
Ez a mai emlékezetes este lesz.
Jó estét! Jó estét!
Csülök Odó! De örülök, hogy látlak! Mulassatok!
Samu, kérd fel Pipitért!
- Inkább iszom még egy sört. - Azt már nem!
Eredj!
Ott álltam hát
kiszolgáltatva három szörnyű trollnak,
akik azon vitatkoztak, hogyan is főzzenek meg minket.
Forgassanak-e nyárson vagy üljenek-e ránk egymás után.
Oly soká huzakodtak a mikénten s hogyanon,
hogy a Nap első sugaraitól
végül mind kővé váltak.
Gyorsan!
Felrobban!
Nem! A nagyot!
Nagytüszőfiné asszonyság! Szép jó estét!
Mind a magáé?
Teringettét, maga aztán szapora!
Tarisznyádi Zsákosék! Gyorsan! Bújjunk el!
Köszönöm, fiam!
Rendes fiú vagy.
Én meg nagyon önző.
Bizony, nagyon önző.
Biztos nem szívjóságból fogadtalak be a szüleid halála után.
Talán, mert a számos rokonom közül
csak benned láttam a Zsákosok igazi szellemét.
A házi serfőzdében voltál?
Nem, illetve igen, de most más a lényeg.
A lényeg az, Frodó,
jól megleszel.
- Kész! - Szúrd a földbe!
- Benne van! - Vidd innen! A te ötleted volt.
Bilbó!
Vigyázz! Sárkány!
Ostobaság! Több mint ezer éve nem volt sárkány errefelé!
- Ez jó volt! - Csenjünk el még egyet!
Borbak Trufa és Tuk Peregrin!
Sejthettem volna.
Beszélj, Bilbó!
Halljuk!
Kedves Zsákosok és Boffinok,
Tukok és Borbakok,
Turkák, Hurkák,
Kürtösök,
Gödrösök,
Kotorékok...
...és Csülkök! - Csülökök!
Ma van a 111. születésnapom!
Boldog születésnapot!
Mégis mily kevés ez a 111 év, ha az ember ily kiváló
és nagyszerű hobbitok közt élhet.
A jelenlévők felét se ismerem fele oly jól, mint szeretném,
fele részüket se szeretem fele annyira, mint megérdemelnék.
Elszólít a kötelesség.
Túl soká halogattam.
Sajnálattal jelentem be: Most már vége!
Elmegyek.
Ezennel búcsúzom tőletek.
Ég veletek!
Nyilván azt hiszed, bölcsen jártál el.
Ugyan, Gandalf! Láttad a meghökkent arcukat?
Sok varázsgyűrű van, de eggyel se szabad felelőtlenül bánni!
Csak tréfa volt, de biztos neked van igazad, mint mindig.
- Fél szemmel vigyázol Frodóra? - Két szemmel.
Amennyire csak ráérek.
- Mindent ráhagyok. - Mi lesz a gyűrűddel?
- Azt is itt hagyod? - Igen, igen!
Egy borítékban, ott, a kandallópárkányon.
Várj! Mégsem! Itt van...
a zsebemben.
Nahát! Nem furcsa?
Tényleg! Végül is, miért ne?
- Miért ne tarthatnám meg? - Jobb lenne, ha itt hagynád.
Ily nehezedre esik?
Dehogy!
De igen.
Nincs kedvem megválni tőle.
Az enyém! Én találtam!
- Nem kell így felfortyanni! - Te vagy az oka.
Ez az enyém.
A sajátom.
A drágaságom.
Drágaságom?
Ezt más már mondta róla, de te még nem.
- Mi közöd hozzá, mit teszek vele? - Elég soká volt nálad.
- Magadnak akarod! - Zsákos Bilbó!
Ne feltételezz rólam ily olcsó trükköket!
Eszemben sincs kifosztani.
Segíteni szeretnék.
Hosszú éveken át jó barátok voltunk.
Bízz bennem, mint régen!
Mondj le róla!
Igazad van, Gandalf!
A gyűrű legyen Frodóé.
Későre jár, s az út hosszú. Ideje indulnom.
Bilbó!
A gyűrű még a zsebedben!
Megvan a könyvem vége!
"És aztán boldogan élt,
- míg meg nem halt." - Úgy legyen, drága barátom!
Ég veled, Gandalf!
Ég veled, kedves Bilbó!
"Indul a küszöbről az Út, ha nem vigyázok, elszelel.
Viszontlátásra!
Az enyém! A sajátom!
A drágaságom!
Sötét talányok...
Bilbó! Bilbó!
Drágaságom...
Drágaság...
Elment, igaz?
Olyan régóta mondogatta már.
- De nem hittem, hogy megteszi. - Drágaságom...
Gandalf?
Bilbó gyűrűje.
Ő elment a tündékhez.
Rád hagyta Zsáklakot.
És minden egyéb holmiját.
A gyűrű most már a tied.
Tedd el, ne legyen elöl!
- Hová mész? - Utánanézek néhány dolognak.
- Miknek? - Kérdéseknek, melyek feleletre várnak.
Csak most érkeztél! Nem értem.
Én sem.
Tartsd titokban! Rejtsd el!
Megye!
Zsákos!
"A Másodkor 3434. éve.
Itt következik a beszámolója Isildurnak,
Gondor királyának, a Hatalom Gyűrűjének megtalálásáról."
"Hozzám került... Az Egy Gyűrű.
Királyságom Kincse lesz.
Vérvonalam követőit köti a Gyűrű sorsa,
mert nem kockáztatom meg, hogy kárt tegyek benne.
Ahhoz túl drága nekem,
bár sok gyötrelem volt az ára.
A Gyűrűn az írás kezd halványulni.
Mi eleinte tisztán kivehető volt, most végleg eltűnt.
Titokká lett, melyet csak a tűz fedhet fel."
Megye.
Zsákos.
Itt nincsen Zsákos, csak Hobbitfalván!
Arra!
Hej-hó, ez a butykos jó
A bánat múlik, a szív gyógyul.
Eshet eső, fújhat a szél
De a vándorút véget nem ér.
Édes a hangja a cseppeknek
S a hegyről lezúgó csermelynek
Mindezeknél azonban jobb, ha egy korsó sört legurítok!
Furcsa népek járnak a Megyében.
Törpök és más, kevésbé barátságos természetűek.
Háború készülődik.
Fenn a hegyekben hemzsegnek a lidércek.
Sületlen mese-beszéd!
Kezdesz Zsákos Bilbóra emlékeztetni.
Amilyen habókos volt.
Lám, Frodó úrfi, nagyon buzgólkodik!
Büszke vagyok rá! Fenékig!
Ami a határainkon túl történik, az nem tartozik ránk.
Ha nem ütöd bele az orrod, nem jutsz bajba.
- Jó éjt, úrfik! - Jó éjt!
Jó éjt az aranyló ser édes hölgyének!
Milyen mézes-mázos!
Ne aggódj! Rozi látja, hogy ütődött.
Biztos?
Jó éjt, Samu!
Titokban tartottad? Elrejtetted?
Mit csinálsz?
Nyújtsd ide a kezed!
Egész hideg.
Mit látsz?
Látsz rajta valamit?
Semmit.
Nincs rajta semmi.
Várj csak!
Jeleket látok!
Tündebetűk lehetnek. Nem tudom elolvasni.
Vannak, akik igen.
Mordori nyelven íródott, de én meg nem szólalok rajta!
- Mordor? - A Közös Nyelven ez annyit tesz:
"Egy Gyűrű mind fölött,
Egy Gyűrű kegyetlen,
Egy a sötétbe zár,
Bilincs az Egyetlen."
Ez az Egy Gyűrű.
Szauron, a Sötét Úr kovácsolta a Végzet hegyének tüzében.
Isildur vette el egyenest az ő kezéből.
Bilbó találta meg.
Gollam barlangjában.
A Gyűrű 60 évig hevert nyugodtan Bilbó birtokában,
aki így nem öregedett.
De ennek vége, Frodó. Az Ellenség mozgolódik Mordorban.
A Gyűrű felébredt.
Meghallotta gazdája hívását.
De hisz ő elpusztult! Szauront elpusztították!
Nem, Frodó!
Szauron szelleme megmaradt.
A Gyűrűtől nyeri életerejét, s a Gyűrű megmaradt.
Szauron visszatért.
Az orkjai elszaporodtak.
Barad-Dúr erődítményét újraépítették Mordorban.
Szauronnak csak a Gyűrű kell, és homályba borítja a Földet.
Ezért keresi.
Semmi másra nem gondolva kutatja.
Mert a Gyűrű mindenek felett visszavágyik gazdája kezébe.
Mert ők egyek: A Gyűrű és a Sötét Úr.
Frodó! Sohasem találhatja meg!
Jól van. Akkor elrejtjük.
Biztos helyre, és nem beszélünk róla!
Nem tudják, hogy itt van...
Ugye, Gandalf?
Valaki még tudta, hogy Bilbónál a Gyűrű.
Mindenütt kerestem Gollamot, de az ellenség előbb talált rá.
Nem tudom, meddig kínozták,
de ordítása közepette, két szót ismertek fel:
Megye!
Zsákos!
Megye...
Zsákos... Hisz akkor idejönnek!
Ki van ott?
- Vedd el, Gandalf! Vedd el! - Nem!
- El kell venned! - Nem kínálhatod fel!
- Neked adom. - Ne kísérts, Frodó!
Nem merem elvenni.
Még őrizni se merem.
Értsd meg, Frodó!
Én arra használnám, hogy jót tegyek vele.
De általam,
oly nagyra nőne a hatalma, hogy elképzelni is irtózatos.
- A Megyében se maradhat! - Nem.
Nem maradhat.
Mit kell tennem?
- El kell menned, hamar! - Hová menjek?
- Hagyd el a Megyét! Indulj Brí felé! - Brí...
- Na, és te? - Ott fogok várni rád, a Pajkos Póniban.
- A Gyűrű biztonságban lesz ott? - Nem tudom.
Nem tudom a válaszokat.
Beszélnem kell rendem bölcs és hatalmas fejével.
Bízz bennem! Ő biztos segít.
A Zsákos nevet hagyd el!
A Megyén túl nem biztonságos.
Nappal utazz!
- Kerüld az utat! - Könnyen átszelem a vidéket.
Kedves Frodó! A hobbitok elképesztő teremtmények.
Egy hónap alatt mindent megtudhatsz róluk,
de még 100 év elmúltával is képesek meglepetést okozni.
Hasalj le!
Valld be, Csavardi Samu!
- Hegyezted a füled? - Nem hegyeztem én semmit!
Csak a pázsitot nyírtam.
- Késő van már ahhoz. - Hangokat hallottam.
- Mit hallottál? Beszélj! - Semmi különöset,
csak valami Gyűrűt meg Sötét Urat és a világ végét...
Kérem szépen, ne bántson!
Ne varázsoljon el valami csúfsággá!
Ne?
Nem bánom.
Jobb ötletem van, hogyan vegyem hasznod.
Szedd a lábad, Samu!
Legyetek óvatosak!
Sokan kémkednek az ellenségnek:
Madarak, vadállatok.
Biztonságban van?
Soha ne húzd fel, mert a Sötét Úr szolgáit odavonzza.
Ne feledd: A Gyűrű próbál visszajutni a gazdájához!
Azt akarja, hogy megtalálják.
Hát ennyi.
Miről beszélsz?
Ha még egyet lépek,
annál távolabb még nem voltam hazulról.
Gyerünk, Samu!
Emlékezz Bilbó szavaira!
- "Veszélyes dolog... - Kilépni az ajtón, Frodó.
Csak rálépsz az Útra, s ha nem tartod féken a lábad,
már el is sodródtál, ki tudja, hová.
Samu!
Nemes tündék!
A Fehér Tornyon túlra mennek,
a Szürkerévhez.
- Elhagyják Középföldét. - Sosem térnek vissza.
Nem tudom, miért,
de elszomorít.
Bárhogy is fekszem, törik a hátam a gyökerek.
Hunyd be a szemed, és képzeld magad az ágyadba,
puha matracra és pihe párnára.
Nem megy, Frodó úr!
Én így nem tudok aludni.
Én sem, Samu.
Füst száll fel a Végzet hegyéből.
Későre jár,
és Szürke Gandalf Vasudvardba lovagol,
hogy a tanácsomat kérje.
Hisz ezért jöttél, vagy nem?
- Öreg barátom! - Szarumán.
- Biztos vagy benne? - Nincs kétség felőle.
Tehát az Egy Gyűrű előkerült.
Ennyi éven át ott volt a Megyében.
- Az orrom előtt! - Mégse volt annyi értelmed, hogy észrevedd.
A félszerzetek pipafüve láthatóan elvette az eszed.
De még van időnk szembeszállni Szauronnal, ha igyekszünk.
Időnk?
Mennyi időnk van szerinted?
Szauron szinte teljesen visszanyerte az erejét.
Alakot nem bír ölteni, de szelleme nem vesztett erejéből.
Tornyában rejtőzködve Mordor Ura mindent lát.
Tekintete áthatol felhőn, árnyon, földön és élőn.
Tudod, miről beszélek, Gandalf?
Egy nagy Szem, héj nélkül,
mely tűzben forog.
- Igen. Szauron. - Minden gonoszt magához gyűjt.
Ekkora sereggel hamarosan megtámadhatja Középföldét.
Hát tudsz róla?
- Hogyan? - Úgy, hogy láttam.
A palantír veszélyes eszköz, Szarumán!
Miért? Miért kellene félnünk attól, hogy használjuk?
A Látó Kövek közül nem mind került meg.
Nem tudhatjuk, ki figyel még.
Kevesebb az időnk, mint hinnéd.
Szauron seregei megindultak.
- A Kilenc elhagyta Minas Morgult. - A Kilenc?
Szentiván éjén átkeltek a folyón
Fekete Lovasoknak álcázva.
- A Megyébe értek? - Megtalálják a Gyűrűt.
És megölik a hordozóját.
Frodó!
Csak nem hitted, hogy egy hobbit versenghet Szauron akaratával?
Erre senki sem képes.
Mordor hatalmával szemben nem lehet győzelmet aratni.
Csatlakoznunk kell hozzá.
Be kell hódolnunk Szauronnak.
Ez a bölcs megoldás, barátom.
Áruld el... barátom!
A Bölcs Szarumán mikor hagyta el az értelmet az őrületért?
Megadtam az esélyt,
hogy önszántadból segíts,
de te a fájdalom útját választottad!
Frodó úr?
- Azt hittem, elhagytalak! - Ezt hogy érted?
- Csak Gandalf mondott valamit. - Mit?
"El ne hagyd őt, Csavardi Samu!" És eszemben sincs.
Még a Megyében vagyunk. Mi történhetne?
Trufa! Ez Zsákos Frodó!
Mássz le róla! Kelj fel, Frodó!
- Mit jelentsen ez? - Zsizsik gazda termését dézsmáltátok!
El a földemről!
- Nem értem, miért dühös. Csak répát loptunk. - Meg káposztát.
Meg 3 zsák krumplit a múlt héten. Előtte meg gombát.
Így van, Pippin. Én mondom, ez akkor is túlzás!
Futás!
Ez nem sokon múlt.
Azt hiszem, eltört valamim.
- Így bízz egy Borbakban meg egy Tukban! - Miért?
- Ez csak kitérő. Átvágás. - Hová vágunk át?
Gombák!
Ez az enyém!
- De finom! Trufa! - Tessék egy szép darab, Samu!
Le kéne mennünk az útról.
Le az útról! Gyorsan!
Csöndesen!
Mi volt ez?
Látsz valamit?
Semmit.
Mi ez az egész?
A Fekete Lovas keresett valamit. Vagy valakit.
Frodó?
Hasra!
El kell hagynom a Megyét.
- Bríbe kell jutnunk Samuval. - Értem.
Irány a rév! Gyertek!
Fussatok!
Erre! Utánam!
Siessetek!
A kötelet, Samu!
Fuss, Frodó!
- Induljatok! - Siess!
Gyerünk!
- Gyorsan! - Ugorj!
- Hol a legközelebbi átkelő? - A Borbuggyan hídján.
Gyertek!
- Mit akartok? - A Pajkos Póniba tartunk.
Hobbitok. Négy hobbit?
Mi több, a Megyéből, ha igaz.
- Mi dolgotok Bríben? - Megszállnánk a fogadóban.
- A dolgunk ránk tartozik. - Jól van, fiatalúr!
Sötétedés után kérdezősködöm, mert furcsa népekről hallani.
Nem lehetünk elég óvatosak.
Félre az útból! Nézz a lábad elé!
PAJKOS PÓNI
Elnézést!
Jó estét, kis vendég urak! Mivel szolgálhatok?
Ha szállást keresnek, van üres, hobbit méretű szobám.
Örömmel a rendelkezésükre bocsátom, kedves...
Alagi! A nevem: Alagi.
- Alagi. - Gandalf barátja. Szólna neki, hogy megjöttünk?
Gandalf?
Igen, már emlékszem! Hórihorgas öreg.
Hosszú, ősz szakáll, hegyes süveg.
Fél éve nem láttam.
Mit tegyünk?
Samu! Itt lesz. Megjön.
El az utamból!
- Az mi? - Hát, ez, barátom ...egy pint.
- Itt pintbe mérik? Hozok egyet! - Egy korsót már ittál!
Az az alak folyvást téged bámul.
Bocsánat!
Ott, a sarokban... az kicsoda?
Afféle kósza. Veszélyes szerzet, a vadont járja.
Az igazi nevét sosem hallottam, de itt Vándornak hívják.
Vándor.
Zsákos...
Zsákos? Persze, hogy ismerem!
Ott ül. Zsákos Frodó.
A másod-unokatestvérem fia anyai ágon,
amúgy harmad-unokatestvérem.
Vigyázz!
Nem rejtőzhetsz el!
Látlak!
Az ürességben nincs élet.
Csak halál.
Túlságosan magára vonja a figyelmet!
- Mit akar? - Legyen óvatosabb! Nem holmi csecsebecsét visz.
- Nincs nálam semmi. - Valóban.
El tudom kerülni, hogy lássanak, de teljesen eltűnni
az ritka adottság!
- Ön kicsoda? - Fél talán?
- Igen. - De korántsem eléggé. Tudom, kik üldözik.
Ereszd el vagy megbánod, Jövő-menő!
Bátor szíved van, kicsi hobbit, de ez nem ment meg titeket.
Nem várhattok a mágusra tovább, mert jönnek!
Kik ezek?
Hajdan emberek voltak.
Büszke királyok.
Majd az álnok Szauron nekik adta a Kilencet.
Ők kapzsiságtól elvakítva elfogadták,
és egymás után a sötétség uralma alá kerültek.
Azóta az Árnyat szolgálják.
Ők a Nazgúlok. Gyűrűlidércek. Se nem élők, se nem holtak.
Mindig megérzik a Gyűrű jelenlétét,
az Egy ereje vonzza őket.
Örökké üldözni fognak.
- Hová viszel minket? - A vadonba.
Honnét tudjuk, hogy a Vándor tényleg Gandalf barátja?
Ha az Ellenséget szolgálná, csinosabb lenne,
- és hamisabbnak tűnne. - Elég hamisnak tűnik.
Bíznunk kell benne.
- De hová vezet minket? - Völgyzugolyba.
Elrond házába.
Hallottátok? Völgyzugolyba! Találkozunk a tündékkel!
- Uraim! Sötétedésig nem állunk meg! - És a reggeli?
- Hisz ettél! - Egyszer! De mi lesz a második reggelivel?
Ilyenről még nem hallott.
Hát tízórairól? Ebédről? Uzsonnáról?
Vacsiról?
- Ezeket csak ismeri! - Nem vennék rá mérget.
Pippin.
Mit esznek ezek, ha nem jutnak hobbithoz?
Ki ez a lány, akiről énekeltél?
Lúthien Tinúviel.
A tündekirálylány, aki szerette Berent,
a halandót.
Mi történt vele?
Meghalt.
Most aludj, Frodó!
Orthanc hatalma rendelkezésedre áll,
Szauron, a Föld Ura!
Állíts fel Mordorhoz méltó hadsereget!
Milyen parancs jött, uram?
- Mit követel a Szem? - Feladatot kaptunk.
A fák erősek, nagyuram. A gyökereik mélyre nyúlnak.
Döntsétek ki mindet!
Ez volt Amon Sul, a nagy Őrtorony.
Itt maradunk éjszakára.
Fogjátok ezeket! Legyen a kezetek ügyében!
Megyek, körülnézek.
Maradjatok itt!
A paradicsom!
- Adnál egy kis szalonnát? - Kérsz paradicsomot?
- Mit csináltok? - Kolbászból, paradicsomból vacsorát.
- Félretettünk neked! - Oltsátok el a tüzet!
Kedves vagy! Összehamuztad a paradicsomom!
Meneküljünk!
Vissza, pokolfajzatok!
Vándor!
- Segíts rajta! - Morgul tőrrel szúrták meg.
Én nem tudom meggyógyítani. Ehhez tünde-gyógyír kell.
Siessetek!
Völgyzugoly 6 napi járásra van! Nem bírja ki!
- Tarts ki, Frodó! - Gandalf!
Repülj Szélura Gwaihírhez!
Mondd meg, hogy Gandalf Szarumán foglya Orthancban!
Nézd, Frodó! Bilbó trolljai!
Frodó úr? Már kezd kihűlni!
Meg fog halni?
Átlép az Árnyékvilágba. Ő is lidérc lesz.
- Itt vannak! - Samu!
Ismered az athelas növényt? Gyógyfű.
- Gyógyító a levele? - Tán lelassítja a mérgezést.
Mi az? Sikerült meglepnem egy Vándort?
Frodó!
Arwen a nevem. Azért jöttem, hogy segítsek.
Halld a hangomat! Jer vissza a fényre!
Ki ez a hölgy?
Frodó!
Egy tünde.
Egyre gyengébb.
Nem fogja kibírni.
Apámhoz kell vinnünk.
- Két napja kerestelek. - Hová viszi?
Öt lidérc üldöz titeket. A többi négyről nem tudok.
- Maradj a hobbitokkal! Küldök lovakat! - Én gyorsabb vagyok.
- Az Út túl veszélyes. - Mit beszélnek?
Ha átjutok a folyón, ott már népem oltalma alatt lesz.
Nem félek tőlük.
Ahogy kívánod.
Vágtass! Ne nézz hátra!
Mit műveltek? A lidércek még itt ólálkodnak!
Add fel a félszerzetet!
Ha kell neked, vedd el!
Ne! Ne!
Frodó! Ne!
Ne add fel, Frodó!
Ne most!
A nekem jutott kegyelmet
hadd adjam át neki!
Kíméld meg az életét!
Mentsd meg őt!
- Hol vagyok? - Elrond házában vagy.
Reggel tízre jár,
október 24-én, ha történetesen érdekel.
- Gandalf? - Igen, itt vagyok.
És nagy szerencsédre, te is.
Még néhány óra, és nem tudtunk volna megmenteni.
De benned aztán van erő, drága hobbitom!
Mi történt?
- Miért nem jöttél elénk? - Nagyon sajnálom, Frodó!
Feltartóztattak.
Szarumán barátságát nem lehet egykönnyen félredobni.
A balszerencsés fordulatok követik egymást. Most vége.
Ragadd meg a Gyűrű hatalmát
vagy válaszd pusztulásodat!
A Gyűrűnek csupán egyetlen Ura van.
Csak egyvalaki képes ráerőltetni az akaratát.
És ő senkivel sem osztozik a hatalmán!
Tehát a halált választottad.
Gandalf? Mi a baj?
Semmi, Frodó.
Frodó! Hát magadhoz tértél?
Samu alig tágított mellőled.
Szörnyen aggódtunk, ugye?
Hála Elrond úrnak, kezdesz szépen gyógyulni.
Üdvözöllek Völgyzugolyban, Zsákos Frodó!
- Frodó, édes fiam! - Bilbó!
"Oda-vissza". Egy hobbit meséje, Zsákos Bilbó tollából.
- Hát ez csodálatos! - Vissza akartam menni,
hogy mi hír a Bakacsin erdőben,
megnéztem volna a Tóvárost
és utoljára a Magányos hegyet,
de a kor végül mégiscsak utolért, úgy tűnik.
A Megye.
Hiányzik a Megye.
Egész gyerekkoromban úgy tettem, mintha máshol volnék.
Úton veled, az egyik kalandon.
De az én kalandom másképp alakult.
Én más vagyok, mint te.
Drága fiam!
- Mit felejtettem el? - Már becsomagoltál?
Nem árt felkészülni.
- De tündéket akartál látni! - Igen.
- Csak erre vágytál! - Igen. Csak hát...
Megtettük, amit kértek.
Elhoztuk a Gyűrűt Völgyzugolyba, így aztán
gondoltam, ha felépülsz, lassan elindulunk.
Haza.
Igazad van, Samu.
Megtettük, amit ránk bíztak.
A Gyűrű itt biztonságban lesz.
Kész vagyok hazamenni.
Visszatérőben az ereje.
Sosem gyógyul meg teljesen.
Élete végéig hordozza a sebet.
De hogy idáig eljutott,
bizonyítja a hobbit erélyét a Gyűrű gonoszságával szemben.
Nem kellett volna cipelnie ezt a terhet.
Nem kérhetünk többet Frodótól.
Az ellenség mozgolódik!
Szauron erői keleten gyülekeznek és a Szem minket figyel.
Szarumán elárult minket.
Szövetségeseink fogyatkoznak.
Az árulása súlyosabb, mint hinnéd.
Aljas mágiával keresztezte az orkokat a lidércekkel.
Egy seregnyit szaporít belőlük,
akik képesek nappal nagy távolságokat sebesen megtenni.
Szarumán eljön a Gyűrűért.
E gonoszt a tündék ereje nem állítja meg.
Nem bírunk el egyszerre Mordorral és Orthanccal!
Gandalf!
A Gyűrű nem maradhat itt!
Egész Középföldet érinti a veszedelem.
Döntsék el ők, hogyan vessünk véget neki!
A tündék ideje lejárt. Elhagyjuk e partokat.
Kihez fordulsz azután? A törpökhöz?
Ők kincs után kutatnak, nem törődnek mással.
- Az Emberekbe kell helyeznünk a reményt! - Emberek?
Ők gyengék. Az emberi faj hanyatlik.
Númenor vére kiveszett belőlük. Büszkesége feledésbe merült.
A Gyűrű meglétéről is ők tehetnek.
Ott voltam, Gandalf.
Ott voltam 3000 évvel ezelőtt,
amikor Isildur felvette a Gyűrűt,
aznap, amikor az ember akaratereje kudarcot vallott.
Isildur! Siess! Gyere utánam!
Elvezettem őt a Végzet hegyének gyomrába,
mely az egyetlen hely, ahol meg lehet semmisíteni.
Vesd a tűzbe!
- Pusztítsd el! - Nem.
Isildur!
Vége kellett volna legyen, de a gonosz fennmaradhatott.
Isildur megtartotta a Gyűrűt. A Királyok vonala megszakadt.
Nem maradt erő az Emberek világában.
- Szétszóródtak. Nincs vezérük. - Van, aki egyesítené őket,
és visszakövetelhetné Gondor trónját.
Ő rég letért erről az ösvényről, a száműzetést választotta.
- Te nem vagy tünde. - Itt örülnek a Délről jött embernek.
- Ki vagy? - Szürke Gandalf barátja.
Úgy közös célból vagyunk itt. Barátom.
A Kettétört Kard.
Ez vágta le a Gyűrűt Szauron kezéről.
Még mindig éles.
Csak egy törött családi ereklye.
Miért rémít a múlt?
Te csak utóda vagy Isildurnak, nem Isildur maga!
Nem kell osztoznod a sorsában.
Ugyanaz a vér folyik az ereimben.
Ugyanolyan gyönge vagyok.
Eljön a te időd.
Szembekerülsz ugyanazzal a gonosszal, de te legyőzöd.
Az Árny még nem tart uralma alatt
se téged, se engem.
Emlékszel az első találkozásunkra?
Azt hittem, egy álomba tévedtem.
Sok év telt el azóta.
Nem voltak oly gondjaid, mint most.
Emlékszel, mit mondtam?
Hogy hozzám kötöd az életed,
feláldozva halhatatlanságodat, mely néped sajátja.
Meg is tartom a szavam. Inkább egy emberöltőnyi élet veled,
semmint hogy egyedül nézzek szembe az eljövő korokkal.
A halandó életet választom.
- Ezt nem adhatod nekem! - Csak rajtam áll, kinek adom,
a szívemmel együtt.
Távoli földről jött idegenek, régi barátaim!
Azért jöttünk össze, hogy Mordor fenyegetésére feleljünk.
Középfölde a pusztulás szélén áll. Ezt nem kerülheti el senki.
Vagy összefogtok vagy elbuktok.
Minden népet összeköt e sors, e közös végzet.
Vedd elő a Gyűrűt, Frodó!
Tehát igaz.
- A Hatalom Gyűrűje. - Az Ember végzete.
Álmomban,
elsötétült a keleti égbolt,
de nyugaton halvány fény derengett.
Egy hang kiáltott: Közeledik a végzeted!
Isildur Átkát megtalálták!
- Isildur Átka... - Boromir!
E nyelven még nem mertek szót kiejteni Imladrisban.
Mégsem kérek bocsánatot, Elrond uram,
mert lehet, hogy Fekete Beszédet nem hallani
e Fertály minden zugában, de a Gyűrű akkor is gonosz.
Ez egy ajándék.
Segít legyőzni Mordort. Miért ne használjuk?
Apám, Gondor ura, elég soká tartotta féken a mordoriakat.
Népünk vére árán őriztük meg földjeitek biztonságát.
Adjátok Gondornak az ellenség fegyverét a harchoz ellenük!
Egyikünk se tud bánni vele.
Az Egy Gyűrű csak Szauronnak engedelmeskedik.
Ugyan, mit tudhat erről egy Vándor?
Ő nem egyszerű Vándor,
hanem Aragorn, Arathorn fia.
Hűséggel tartozol neki.
Aragorn?
Ez... Isildur öröksége?
A gondori trón örököse!
Ülj le, Legolas!
Gondornak nincs királya.
Nincs szüksége rá.
Aragornnak igaza van. Nem használhatjuk.
Egyetlen megoldás létezik.
A Gyűrűt el kell pusztítani!
Mire várunk hát?
A Gyűrűt nem lehet elpusztítani, Glóin fia, Gimli,
ez meghaladja az itt jelenlévők tudományát.
A Gyűrű a Végzet hegyének tüzében készült.
Csak ott lehet megsemmisíteni.
Vissza kell vinni Mordor szívébe,
és bele kell vetni a Katlanba, melyből vétetett.
Közületek valakire... vár e feladat.
Mordorba nem szokás besétálni.
A fekete kapukat nemcsak orkok őrzik,
ott a gonosz is, amely sosem alszik.
Sőt, a Nagy Szem is örökké figyel.
Az egy kopár pusztaság,
nem látni csak tüzet, hamut és port.
A levegő, amit beszívsz, mérgező füst.
Még 10 ezer emberrel is képtelenség. Ez őrültség!
Nem hallottad Elrond urat?
- A Gyűrűt el kell pusztítani! - És persze, ez a te feladatod.
Mi lesz, ha nem sikerül, és Szauron visszaszerzi?
Előbb halok meg, semhogy tünde kezében lássam a Gyűrűt!
Nem bízom a tündékben!
Hát nem értitek?
Míg egymás közt civódunk, Szauron hatalma egyre nő!
Senki se menekülhet! Mindenki elpusztul!
Én elviszem.
Majd én elviszem.
Elviszem a Gyűrűt Mordorba.
Habár...
az utat nem ismerem.
Segítek neked e terhet cipelni,
amíg a te válladat nyomja.
Ha életemmel vagy halálommal megvédelmezhetlek, megteszem.
Tied a kardom.
És tied az íjam.
Meg az én fejszém.
Mindnyájunk sorsa a te kezedben van.
Ha valóban ez a Tanács óhaja,
úgy Gondor melletted áll.
Frodó nélkülem nem megy sehova!
Nehéz is elválasztani tőle,
még akkor is, ha csak ő hivatalos a Tanácsba.
Mi is megyünk!
Vagy különben varrj zsákba minket!
Értelmes társakra van szükség egy efféle
úthoz.
Küldetéshez. Vagy mihez.
Úgy nincs helyed köztünk!
Kilenc útitárs.
Hát legyen.
Ti lesztek a Gyűrű Szövetsége.
Pompás!
Hová is megyünk?
Meg akarta óvni a fiát,
úgy gondolta, Völgyzugolyban biztonságban leszel.
De anyád a lelke mélyén tudta, sosem lesz nyugalmad.
A sors elől nincs menekvés.
Elendil Kardját a tündék újra tudják kovácsolni,
de csak neked van erőd forgatni.
Nem akarom ezt az erőt. Soha nem is akartam.
Te vagy e vérvonal utolsó sarja.
A régi kardom. Fullánk. Tessék, fogd meg!
- Milyen könnyű! - Igen. A tündék készítették.
A pengéje kéken ragyog, ha orkok közelednek.
Ha ilyen helyzetbe kerülsz, légy nagyon óvatos, fiam!
Tessék egy másik szép darab!
Mithril.
Pehelykönnyű páncél, de a gyémántnál is keményebb.
Hadd látom, hogy felveszed!
A régi gyűrűm!
Egy vak lóért nem adnám,
ha még egyszer, utoljára a kezemben tarthatnám.
Sajnálom, hogy belerángattalak.
Sajnálom, hogy neked kell cipelned ezt a terhet.
Sajnálom ezt az egészet!
A Gyűrűhordozó útnak indul megkeresni a Végzet hegyét.
Titeket, kik önként mentek vele,
sem eskü, sem parancs nem köt, hogy tovább menjetek.
Ég veletek! Bátorság!
Kísérjen utatokon a tündék, emberek és minden szabad nép áldása.
A Szövetség a Gyűrűhordozóra vár.
- Mordor jobbra vagy balra van, Gandalf? - Balra.
A Ködhegységtől nyugatra vezető útról nem térünk le 40 napig.
A Vörösfoki Hágó talán még nyitva lesz előttünk.
Onnan fordulunk keletnek, Mordor felé.
Kettő, egy, öt! Nagyon jó!
- A lábad! - Szép volt, Pippin! - Kösz! - Fürgébben!
Ha a véleményem kérdeznétek, bár nem tettétek,
azt mondanám, hogy nagy kerülőt teszünk.
Mória bányáin keresztül is mehetnénk.
Balin fivérem királyi fogadtatásban részesítene.
Nem mennék Mórián át, hacsak nem lenne más választásom.
- Bocsáss meg! - Kapd el!
- A Megyéért! - Fogd le, Trufa!
De szorítja a karom!
- Mi az? - Csak egy felhőfoszlány.
Gyorsan mozog. A széllel szemben.
- Dúnföldi crebainok. - Elbújni!
Fedezékbe!
Szarumánnak kémkednek. A déli hágót figyelik.
Caradhrason át kell mennünk!
Boromir!
Különös a sors, hogy ennyi félelmet kell kiállnunk
egy ilyen apróság miatt.
- Egy ilyen apróság miatt! - Boromir!
Add oda Frodónak!
Ahogy kívánod.
Nem érdekel.
Szóval Caradhrason keresztül akartad vezetni őket, Gandalf.
De ha nem sikerül,
merre mész tovább?
Ha legyőz a hegy, vajon
megkockáztatsz egy veszélyesebb utat?
Furcsa hangokat hallok.
Ez Szarumán.
Leomlasztja a hegyet!
- Vissza kell fordulnunk! - Nem!
Le kell jutnunk a hegyről! Irány Rohan kapuja!
A nyugati úton az én városomba!
A Rohani Kapu túl közel visz Orthanchoz.
A hegyen nem jutunk át. Menjünk le alá!
Mória bányáin át.
Mória. Félsz bemenni azokba a bányákba.
A törpök túl mohón és túl mélyre ástak.
Te is tudod, kit zavartak fel Khazad-dum sötétjében.
Árnyék és láng.
Döntsön a Gyűrűhordozó!
Nem maradhatunk itt.
Vagy vége a hobbitoknak!
Frodó?
A bányákon át megyünk.
Hát, legyen!
Segíts nekem, Frodó!
- Hogy van a vállad? - Jobb, mint volt.
És a Gyűrű?
Érzed, hogy nő a hatalma?
Én is éreztem. Most légy óvatos!
A Gonosz a Szövetségen kívülről közelít majd,
talán belülről is.
- Akkor kiben bízzak? - Magadban kell bíznod.
- A saját erődben. - Ezt hogy érted?
Más erők is munkálkodnak a gonoszon kívül.
Némelyik nálam is nagyobb.
Van olyan, mely még nem tett próbára.
Azok ott Mória falai.
A törp-kapuk csukva nem láthatók.
Készítőik se találják meg őket, ha a titkuk feledésbe merül.
Vajon miért nem lep ez meg?
Nos, lássuk csak!
Ithildin.
Csak a csillagok és a Hold fényét veri vissza.
Itt az áll: "Mória urának, Dúrinnak kapuja.
Mondd, jó barát, és lépj be!"
- Vajon mit jelent ez? - Egyszerű.
Ha jó barát vagy, mondd a jelszót, és az ajtó kitárul.
Nem történik semmi.
Hajdan az összes varázsigét tudtam minden tündenyelven,
az orkokén és az emberén.
- Akkor most mi lesz? - A fejeddel kopogtatok be, Tuk,
ha az se töri be, hagyjatok békén az ostobaságaitokkal,
míg megtalálom a jelszót.
A bánya nem póninak való hely.
Még a bátor Bugának sem.
Ég veled, Buga!
Eredj, Buga! Menj!
Ne aggódj, Samu! Hazatalál.
Ne zavard fel a vizet!
Ez rejtvény.
"Mondd, jó barát, és lépj be!"
Tündéül mi a jó barát?
Mellon.
Tünde úr, hamarost élvezheted a törpök mesés vendégszeretetét.
Lobogó tüzek,
malátasör és omló hús a csontjáról.
Mert ez itt a nagybátyám otthona.
De bányának nevezik.
Bányának!
Ez nem bánya, hanem sírbolt.
Nem!
Orkok.
Menjünk a Rohani Kapuhoz! Vétek volt ide jönni!
Gyorsan, kifelé innen!
Vándor!
Ereszd el!
Megállj!
- Be a bányába! - Legolas! Be a kapun!
Fussatok!
Egy lehetőségünk maradt.
Szembe kell néznünk Mória sötét tárnáival.
Vigyázzatok!
Az orkoknál is vénebb és ocsmányabb jószágok
élnek a föld mélyén.
Csöndesen! 4 napos út, amíg átérünk.
Reméljük, ittlétünk észrevétlen marad.
Mória kincse nem arany volt, vagy a drágakövek,
hanem a mithril.
Bilbó kapott egy mithrilből szőtt páncélinget Thórintól.
- Ez aztán királyi ajándék! - Igen.
Sose mondtam neki,
de többet ért, mint az egész Megye mindenestül.
Nem emlékszem erre a helyre.
- Eltévedtünk? - Nem.
- Szerintem igen. - Gandalf gondolkozik.
- Trufa? - Mi van? - Éhes vagyok.
Valami van odalent.
Az Gollam.
- Gollam? - Már három napja követ minket.
Megszökött Barad-Dúr börtönéből?
Megszökött... vagy elengedték.
És a Gyűrű most idevonzotta.
Birtoklási vágyától sosem szabadul. Gyűlöli és imádja a Gyűrűt,
csakúgy, mint önmagát.
Szméagol élete szomorú történet.
Igen, így hívták mielőtt a Gyűrű rátalált,
és elvette az eszét.
Kár, hogy Bilbó nem ölte meg.
Sajnálod?
A sajnálat fogta vissza Bilbó kezét.
Sok él, ki halált érdemelne,
és meghalnak, akik élhetnének.
Meg tudod ezt adni nekik?
Ne akarj túl buzgón halált és igazságot osztani!
A legbölcsebbek se látnak előre mindent.
A szívem azt súgja, Gollamnak még jut szerep,
jó vagy rossz,
mielőtt ennek vége lesz.
Bilbó irgalma még sokak sorsára lesz hatással.
Bár ne került volna hozzám a Gyűrű!
És ne történt volna mindez!
Mindenki így van ezzel, de a döntés nem rajtuk áll.
Döntsük el, mihez kezdünk az idővel, ami még megmaradt.
A gonoszon kívül más erők is munkálkodnak ezen a világon.
Bilbó a Gyűrű meglelésére rendeltetett,
s ha ez igaz, úgy hozzád se véletlenül került.
Ez biztató gondolat.
Az a jó út!
- Emlékszik! - Nem.
De a levegő nem olyan áporodott idelent.
Ha kétségeid vannak, Trufa, mindig hallgass a szimatodra!
Megkockáztatok még egy kis fényt.
Íme,
a Törptárna hatalmas városa és a roppant csarnok.
Hát, itt van mit nézni!
Gimli!
Ne! Ne!
"Itt nyugszik Fundin fia, Balin,
Mória ura."
Tehát halott.
Féltem, hogy így lesz.
Mennünk kell, nem időzhetünk!
"Elfoglalták a Hidat és a Második Csarnokot.
Eltorlaszoltuk a kaput,
de nem tarthatjuk túl soká. Rázkódik a föld.
Dobok...
dobok a mélyben.
Nem tudunk kijutni.
Egy árnyék mozog a sötétben.
Nem tudunk kijutni.
Közelednek."
Ostoba Tuk!
Legközelebb magadat ejtsd bele, a butaságoddal együtt!
Frodó!
Orkok!
Vissza! Maradjatok Gandalf mellett!
Egy barlangi troll van velük.
Hadd jöjjenek! Van egy törp Móriában, aki még lélegzik!
Kezdek belejönni!
Frodó!
Aragorn! Aragorn!
Frodó!
Jaj, ne!
Életben van.
Jól vagyok. Semmi bajom.
Halott is lehetnél.
Egy ilyen lándzsaszúrás után.
Több van e hobbitban, mint ami kívülről látszik.
Mithril.
Teli vagy meglepetésekkel!
Khazad-dum hídjához!
Erre!
Mi ez az újabb szörnyeteg?
A balrog.
Az ősi világ démona.
Erősebb mindannyiótoknál.
Meneküljetek!
Gyorsan!
Vezesd őket tovább, Aragorn!
Közel a híd!
Tedd, amit mondtam! A kard itt nem ér semmit!
Gandalf!
Trufa! Pippin!
Samu!
Egy törpöt nem dobálhat senki!
Ne a szakállamat!
Állj meg!
Ne mozdulj!
Tarts ki!
Várjál!
Hajolj előre!
Gyerünk!
Most!
Át a hídon! Igyekezzetek!
Nem jöhetsz át!
Gandalf!
A Titkos Tűz szolgája vagyok, én táplálom Anor lángját!
A Fekete Tűz nem segít neked, Udún lángja!
Takarodj vissza a Homályba!
Át... úgyse tudsz... jönni!
Ne! Ne!
Gandalf!
Fussatok, bolondok!
Ne!
Aragorn!
Szólj nekik, Legolas!
Hagyj időt nekik!
Este itt hemzsegnek majd az orkok.
El kell érnünk Lothlórien erdejét!
Gyerünk, Boromir! Legolas, Gimli, segítsétek fel őket!
Talpra, Samu!
Frodó?
Frodó!
Ne maradjatok le, hobbitfiak!
Azt mondják, egy varázslónő él az erdőben.
Egy tünde-boszorkány,
akinek szörnyű a hatalma.
Aki rá mer nézni,
azt megbabonázza...
Frodó!
És nem is látod őt többé.
Érkezésetek számunkra olyan, mint a Végzet lábnyoma.
Óriási bajt hozol ránk, Gyűrűhordozó.
Frodó úr?
Hát én leszek az a törp, akit nem fog egykönnyen behálózni.
Szemem, mint a sasé, fülem, mint a rókáé.
Ez a törp akkora zajt csap, hogy sötétben is eltalálnánk.
Üdvözlégy Legolas, Thranduil fia!
Szövetségünk az adósod, Haldír.
Aragorn, a dúnadánok ura, téged már ismerünk.
Ennyit a tündék legendás udvariasságáról.
Beszéljetek úgy, hogy értsem!
Népünk nem áll szóba a törpökkel a Sötét Idők óta.
Tudod, mit mond rá ez a törp?
Ez nem volt túl udvarias!
Nagy gonoszt hoztok magatokkal.
Nem mehettek tovább.
Gandalf nem hiába halt meg,
és nem akarná, hogy feladd a reményt.
Súlyos terhet cipelsz, Frodó.
A halál terhét ne cipeld!
Gyertek utánam!
Caras Galadhon.
A földi tünde-világ szíve,
ahol Celeborn Úr és Galadriel, a Fény Úrnője székel.
Az ellenség tudja, hogy itt vagytok.
Oda a remény a titkos küldetésről.
Nyolcan vagytok, bár kilencen keltetek útra Völgyzugolyból.
Hol van Gandalf? Nagyon szeretnék beszélni vele.
Nem látom őt, túl messzi van.
Gandalf e föld határát már nem lépte át.
Belezuhant a Homályba.
Árnyék és láng ragadta el.
Egy morgorothi balrog volt.
Szükségtelenül besétáltunk Mória csapdájába.
Gandalf sosem tett olyat, ami szükségtelen.
Még nem tudjuk, mi volt a célja.
Ne hagyd, hogy Khazad-dum üressége töltse meg a szíved!
Mert a világ teli veszéllyel.
A szeretet most mindenfelé bánattal keveredik.
Milyen sors vár a Szövetségre?
Gandalf nélkül oda a remény.
Küldetésetek sikere késélén táncol.
Ha letértek az útról, és nem sikerül,
úgy romba dől minden.
De míg mind hívek vagytok, addig még van remény.
Gond ne nyomassza szívetek!
Most menjetek pihenni,
mert kimerített a gyász s a sok fáradalom.
Ma éjjel békében fogtok aludni.
Üdvözöllek Frodó, a Megyéből, aki maga is látta a Szemet!
Gandalfot siratják.
- Mit mondanak róla? - Nincs erőm tolmácsolni,
még oly közeli a gyász.
A tűzijátékról biztos nem szólnak.
Pedig versbe illene.
E rakétáknál soha jobbat
Kéken-zölden csillagoznak
Vagy mennydörgésre aranyzápor
Zuhog le ránk, esője virágból.
Ez meg se közelíti a valóságot...
Pihenjetek csak!
- A határokat jól őrzik. - Én nem lelek nyugalmat.
Hallottam a hangját.
Az úrnő apámról és Gondor bukásáról beszélt.
Azt mondta: "Még most is maradt remény."
De én nem látom.
Rég elvesztettünk minden reményt.
Atyám nemes ember,
de uralma hanyatlik,
és népünk
lassanként hitét veszti.
Atyám tőlem vár megoldást.
Szívesen visszaállítanám Gondor dicsőségét.
Te láttad már, Aragorn?
Ecthelion Fehér Tornyát gyöngyház tüskeként ragyogni?
Zászlai lobognak a hajnali szélben.
Hallottad már ezüst kürtök kristályos, hazahívó hangját?
Láttam a Fehér Várost,
egyszer régen.
Egy nap utunk majd oda vezet.
S a toronyőr meghallja a kiáltást:
"Gondor urai visszatértek!"
- Belenézel a tükörbe? - Mit látok majd benne?
Ezt még a bölcsebbek se tudják, mert a tükör
sok mindent megmutat.
Olyasmit, ami volt...
ami most van...
és olyasmit is,
ami még nem történt meg.
Tudom, mit láttál.
Az volt az én fejemben is.
Mindez megtörténik majd, ha nem jártok sikerrel.
A Szövetség felbomlik.
Már mutatkoznak jelei...
Ő megkísérli elvenni a Gyűrűt.
Tudod, kiről beszélek.
Egyenként el fogja pusztítani mindnyájukat.
Ha kéred tőlem, én neked adom az Egy Gyűrűt.
Önként felajánlod nekem?
Nem tagadom, ez volt szívem leghőbb vágya.
Ezzel a Sötétség Ura helyére Királynőt állítasz!
Nem sötét leszek, de szép, akár a pirkadat!
Alattomos, mint a tenger.
Félelmetes. Erősebb, mint a Föld fundamentuma!
Ezentúl imádni és félni fog minden!
Kiálltam a próbát.
Kisebb leszek, elmegyek nyugatra,
- és Galadriel maradok. - Nem bírom egyedül végigcsinálni.
Gyűrűhordozó vagy.
A Hatalom Gyűrűjét hordozni magányos feladat.
Ez Nenia, a Gyémántgyűrű. Én vagyok az őrizője.
E feladattal téged bíztak meg.
Ha te nem tudod, hogyan teljesítsd,
úgy nem tudja senki.
Tudom, mit kell tennem,
csupán
félek megtenni.
A legapróbbak is képesek fordítani a jövő alakulásán.
Tudod-e, hogyan lettek először az orkok?
Hajdan tündék voltak,
akiket sötét erők elfogtak,
megkínoztak és megcsonkítottak.
Szörnyen eltorzult formája ez az életnek,
amit most
tökélyre vittem.
Uruk-hai harcosom,
mondd, te kit szolgálsz?
Szarumánt!
Vadásszátok le őket! Addig meg ne álljatok!
Nem ismertek félelmet. Megízlelitek az emberhúst.
Az egyik félszerzet értékes dolgot őriz.
Hozd ide őket élve és sértetlenül.
A többit öld meg!
Sosem öltöztettünk még idegent saját népünk ruhájába.
Óvjanak e palástok a barátságtalan szemek elől!
Lembas. Tünde úti kenyér.
Egy apró falat kitölti egy felnőtt gyomrát.
- Te hányat ettél? - Négyet?
Dél felé haladva egyre nő a veszély.
Mordori orkok őrzik az Anduin keleti partját.
A nyugati part se biztonságos.
Fehér kéz nyomát viselő furcsa lényeket láttak.
Orkok ritkán kószálnak nappal, szabadon,
ezek mégis ezt tették.
A nyomotokban vannak.
A folyón elkerülhetitek az ellenséget a Rauros-i vízesésig.
Legolas, számodra az ajándékom egy galadhoni íj,
mely méltó a Fák népének ügyességéhez.
Ezek a Noldorin tőrjei. Volt már, hogy jó szolgálatot tettek.
Ne félj, Tuk Peregrin! Majd megjön a bátorságod.
És te, Csavardi Samu,
- tünde-kötelet kapsz. - Köszönöm, úrnőm!
Nincs még egy ilyen fényes tőre?
- És milyen ajándékot kér egy törp? - Semmit!
Csak még egyszer hadd nézzen Galadhon úrnőjére,
mert ő szebb a föld minden drágakövénél.
Illetve lenne valami...
Nem, ostobaság! Úgyis lehetetlen. Kár kérnem.
Neked nem adhatok többet annál, mi már úgyis tied.
A szerelme miatt,
félek, hogy Arwen Esticsillag kegye csökkenni fog.
El kellett volna küldenem innen,
hogy saját népével legyen.
Valinorba kellett volna hajóznia.
Még előtte áll a döntés.
Neked is megvan a magad választása,
hogy Elendil óta atyáid fölébe emelkedj,
vagy hogy sötétségbe hullj néped maradékával.
Ég veled!
Még sok teendő vár rád.
Nem találkozunk többé, Elassar.
Ég veled, Zsákos Frodó!
Megajándékozlak kedvenc csillagunk,
Erendil fényével.
Fényeskedjék neked a sötétben,
ha minden más fény kialudt.
A búcsú volt a legfájdalmasabb.
Az utolsó pillantás, amit
a legszebbre vetettem.
Eztán csak az lehet szép, ami az ő ajándéka!
- Mi volt az ajándéka? - Egy hajszálat kértem tőle.
Ő hármat adott.
Gollam. Mória óta követ minket.
Azt reméltem, a vízen majd lerázzuk,
de ugyancsak agyafúrt vízilény.
Ha elárulja hollétünket az ellenségnek,
még veszélyesebb lesz az átkelés.
- Egyél egy kicsit! - Nem kérek.
Egész nap nem ettél semmit és nem is aludtál.
Észrevettem ám! Frodó úr...
- Jól vagyok. - Nem igaz. Hadd segítsek!
Hisz megígértem Gandalfnak.
Nem segíthetsz, Samu.
Most nem.
Aludj egy kicsit!
Minas Tirith biztonságosabb. Te is tudod.
Ott erőt gyűjthetnénk, aztán lecsaphatnánk Mordorra.
Gondorban nincsen annyi erő.
Bezzeg a tündékben megbíztál!
A saját népedben nincs bizodalmad?
Vannak köztük gyengék, gyarlók, de akadnak bátrak is!
Tisztességes emberek!
De sosem tapasztalod meg,
mert félsz!
Egész életedben árnyékban rejtőztél,
félve attól, hogy ki és hogy mi vagy.
Akkor sem vezetem a Gyűrűt a városod közelébe!
Frodó!
Az Argonath.
Már rég vágytam látni ősapáim hasonmását.
A véreim.
Éjjel kelünk át a tavon.
A csónakokat elrejtjük, és gyalog megyünk tovább.
Északról közelítjük Mordort.
Mert oly könnyű utat találni Emyn Muilon keresztül,
amely éles sziklák áthatolhatatlan labirintusa?!
És ezután jön csak a java!
Rothadó és bűzölgő Holtláp, ameddig csak a szem ellát.
Arra vezet az utunk.
Pihenj le, hogy visszanyerd az erőd, törp uram!
Visszanyerjem?!
- Indulnunk kell! - Nem.
A közelben orkok ólálkodnak. Ha leszáll az éj, elindulunk.
Engem nem ez aggaszt.
Egy árnyék kezd úrrá lenni a gondolataimon.
Valami baj közeleg. Érzem.
Egy törp mindig ereje teljében van!
Hol van Frodó?
Nem kellene egyedül kószálni.
Neked legkevésbé. Annyi függ tőled.
Frodó?
Tudom, miért keresed a magányt.
Szenvedsz. Látom nap-nap után.
Biztos nem fölöslegesen?
Több lehetőséged van.
- Más utat is választhatsz. - Tudom, mit mondanál!
Bölcs tanácsnak vélném, ha szívem nem ellenezné.
Nocsak! Mit ellenez?
Mindnyájan félünk,
de hagyni, hogy félelemből elpusztítsuk a reményt?
- Ez őrültség! - Csak egyetlen út létezik!
Én csak erőt kérek népem megóvásához!
- Ha kölcsönadnád a Gyűrűt... - Nem!
- Miért hátrálsz? - Te nem vagy önmagad!
Azt hiszed, van esélyed?
Úgyis megtalálnak.
Elveszik a Gyűrűt.
Végül te könyörögsz majd halálért!
Ostoba!
Véletlenül került hozzád! Az enyém is lehetne!
Sőt, engem illet! Add ide!
- Add ide! - Nem!
A fejedbe látok.
Elviszed a Gyűrűt Szauronnak!
Elárulsz minket.
A halálodba rohansz. Ránk is azt hozol!
Légy átkozott te is és minden félszerzet!
Frodó?
Mit tettem?!
Kérlek, Frodó!
Sajnálom!
Frodó!
Frodó?
Boromir lelke oda.
- Hol a Gyűrű? - Ne közelíts!
Frodó!
- Én felesküdtem rád! - Meg tudsz óvni magadtól?
Te elpusztítanád?
Aragorn...
Elessar...
Végig elkísértelek volna.
Egészen Mordor tüzéhez.
Tudom.
Óvd a többieket!
Főként Samut! Ő nem fogja érteni.
Menj, Frodó!
Fuss! Menekülj!
Frodó úr!
A félszerzetet keressétek!
Elendil!
Aragorn, fuss!
Frodó!
Bújj ide! Gyorsan!
Gyere!
Mit csinál?
Elmegy.
Nem!
Menekülj, Frodó!
Hé, ti ott! Ide gyertek!
- Itt vagyunk! - Erre!
- Bevált a csel. - Tudom. Rohanj!
- Gondor kürtje! - Boromir!
Fussatok!
Nem!
- Elvitték a hobbitokat! - Csitulj!
Frodó! Hol van Frodó?
- Útjára engedtem. - Megtetted, amit én nem bírtam.
El akartam venni a Gyűrűt.
- Ahhoz már nem férhetünk hozzá. - Bocsáss meg!
Nem értettem.
- Cserbenhagytalak titeket. - Nem, Boromir.
Bátran harcoltál.
Megőrizted a becsületed.
Hagyd!
Úgyis vége!
Az emberek világa elbukik.
Mindent beborít a sötétség,
a városom romba dől.
Nem tudom, mennyi erő van bennem,
de esküszöm, nem hagyom a Fehér Várost,
sem a népünket elpusztulni.
A népünket?
A mi népünket.
Követtelek volna, testvérem.
Vezérem.
Királyom.
Nyugodj békében,
Gondor fia!
Jöttét lesik majd a Fehér Toronyból,
de ő már nem tér vissza.
Frodó!
Bár sose került volna hozzám a Gyűrű!
És ne történt volna mindez!
Mind így van vele, ki ily időket megél,
de a döntés nem rajtuk áll.
Te arról dönts,
mihez kezdj az idővel, amely megadatik neked.
Frodó, ne!
Frodó!
- Frodó úr! - Nem, Samu.
Menj vissza!
- Egyedül megyek Mordorba. - Persze, uram.
Én meg veled tartok!
Nem tudsz úszni!
Samu!
Ígéretet tettem, Frodó úr!
Megfogadtam. "El ne hagyd őt, Csavardi Samu!"
És eszemben sincs.
Eszemben sincs.
Jaj, Samu!
Induljunk!
Siess! Frodó átért a keleti partra.
- Nem megyünk utánuk. - Frodó sorsa már nincs a kezünkben.
Hát minden hiába volt.
A Szövetség felbomlott.
Nem, ha mi összetartunk!
Nem hagyjuk, hogy Trufát és Pippint halálra kínozzák.
Küzdünk, míg van erőnk!
Ami nem kell, hagyjuk itt!
Nappal megyünk. Orkokra vadászunk.
Mordor.
Remélem, a többiek biztonságban vannak.
A Vándor vigyáz rájuk.
Kétlem, hogy viszontlátjuk őket.
Még lehet, Frodó úr. Ki tudja.
Samu!
Örülök, hogy itt vagy.