Fontos és közismert tény,
hogy a látszat néha csal.
A Földön például az ember mindig is azt hitte,
hogy ő a legintelligensebb a bolygó lakói közül
- nem a 3. legintelligensebb.
A 2. legintelligensebbek a delfinek voltak. Ők érdekes módon...
rég tudták, hogy küszöbön áll a Föld megsemmisítése.
Próbálták figyelmeztetni az embereket,
de közléseiket azok labdamutatványnak
vagy halkoldulásnak vették.
Így hát a delfinek végül úgy döntöttek, hogy távoznak a Földről.
Az utolsó delfinüzenet az emberek szemében
meglepően kimunkált hátraszaltónak tűnt
karikán át, a himnusz elfütyülésével kísérve.
Az üzenet valójában ez volt:
"Viszlát, és kösz a halakat!"
GALAXIS ÚTIKALAUZ STOPPOSOKNAK
Viszlát, és kösz a sok halat!
Delfin megy, ember itt marad
Szóltunk, de nem hallgattatok ránk!
Az IQ-ban ti emberek
Nem vagytok versenyképesek
Kár volt így tönkretennetek Földtekétek!
Agyő, agyő és kösz a sok halat!
Bolygótok fix, hogy veszni fog.
Nincs már mért sápítoznotok
Kösz mindent, és nyugodjatok békességben!
A tonhal-háló rossz dolog,
de másként édik voltatok.
Főként a gyermekek és a várandós nők.
Agyő, agyő, agyő, agyő, agyő!
Agyő, agyő, és kösz a sok halat!
Búcsúzóul, ha szabad,
Kérnék még egy friss halat!
Maradt még egy vágyunk, ó,
Énekelni volna jó!
Léted célját,
emlős, éld át!
Váljunk egy nagy
génkoktéllá!
Agyő, agyő, agyő, agyő, agyő!
Agyő, agyő, és kösz a sok halat!
A Galaxis Útikalauz Stopposoknak rendkívüli története
igen egyszerűen kezdődik:
egy emberrel.
Egy földlakóval, aki kábé annyit tud jövőjéről,
mint a teafű a Kelet-India Társaságról.
A neve Arthur Dent.
5 láb 8 hüvelyk magas majomszármazék,
és valaki bekötőutat akar építeni a háza helyén.
Hogy mi lesz?
Ha előkerül, mondja meg neki, hogy itt fekszem hanyatt a házam...
Tartom.
Nem fekhet itt a végtelenségig.
Nem engem esz meg a rozsda.
A bekötőutat meg kell építeni, s meg is építjük.
- Miért kell megépíteni? - Mert bekötőút!
Muszáj bekötőutakat építeni! Korábban kellett volna tiltakoznia.
A terv egy éve megtekinthető a tervezőirodában.
Az irodában? A pincében volt!
Van fogalma róla, mekkora kárt szenvedne ez a buldózer,
ha keresztülengedném magán?
- Mekkorát? - Semekkorát.
Érdekes egybeesés folytán ugyanez a válasz arra,
mekkora esélyt tulajdonított Dent annak,
hogy legjobb barátja
korántsem a majomtól származik, hanem valahonnan
a Betelgeuse mellől, egy kis bolygóról.
Arthur!
- Ford. - Igen?
Itt vagyok.
Ott vagy!
Egyél, igyál!
Most nem alkalmas. Le akarják rombolni az otthonom.
Tudsz róla? Honnan?
Mi?
Ja, hogy ők! Úgy érted, ők akarják lerombolni!
Figyelj! El kell elmondanom egy fontos dolgot.
És a házam?
Földi munkások, a sör s a mogyoró örömét hoztam el nektek!
Gyerünk a kocsmába!
Amíg isznak, nem bontanak.
- Te bízol ebben? - A világvégéig.
- Az mikor lesz? - 12 perc múlva.
Csapos, 6 korsó sört, de gyorsan. Itt a világvége.
6 korsó.
A többi a magáé. 10 perce van, hogy elköltse.
Fejenként 3 korsó? Ebédidőben?
Bocs.
Az idő illúzió.
Az ebédidő kétszeresen az.
Egyél mogyorót! Kell a sóbevitel.
- Megmondanád, mi van? - Arthur...
Mit szólnál hozzá, ha azt mondanám,
hogy a Betelgeuse mellőI, egy kis bolygóról jöttem?
- Ilyesmit készülsz mondani? - Emlékszel a megismerkedésünkre?
Félre!
Helló.
Nem volt fura, hogy üdvözlök egy autót?
Azt hittem, piás vagy.
A kocsit hittem a domináns élőlénynek. Bemutatkoztam.
Akkor megmentetted az életemet. Most én mentlek meg. Igyál!
A csütörtök sose volt az én napom.
- Ha a házad miatt... - Nem a házam miatt.
- Ki ez a pasi? - Nő.
Tricia McMillan. Egy jelmezbálon ismertem meg.
Utálom az ilyen bulikat.
Inkább vasaltam volna zsebkendőket otthon,
...de hát ott voltam. - Ki vagy?
És ő is.
- Arthur Dent. - Nem, úgy értem, kicsoda vagy?
Ja, a jelmez! "Livingstone, ha nem tévedek."
Nem olyan jó, mint Darwin, de hirtelen ezt tudtam összehozni.
Csak te ismertél fel.
- Igen? - Mindenki Mikulásnak néz.
- Aha. - A beagle ellenére.
Egyértelmű.
Ilyen bulikon csak iszákos hülyék vannak.
Mi?
Ezek mind hülyék! Ajaj.
Kínos.
Iszonyúan.
De a lány fantasztikus volt.
Gyönyörű, okos és komplett bolond.
Szakáll nélkül legalább 80 évvel fiatalabbnak nézel ki.
Ez a törzsvisszafejlődés.
Azt előrebocsátom, hogy nem barátkozom egysejtűekkel.
Menjünk el valahova!
Remek ötlet. Mondj egy jó helyet!
- Madagaszkár. - Az új hely a Dean Streeten?
Nem, egy szigetország Afrika mellett.
Az a Madagaszkár! Mire várunk még?
Pillanat.
Nyomás!
Te komolyan beszélsz. Nem utazhatom el.
Miért?
Hát mert nem. Tényleg komolyan mondtad?
Igen. El akarok menni veled valahova, ahol még nem jártam.
Mi a válasza, Livingstone doktor?
Az, hogy ez egy nem mindennapi ötlet.
Nem mehetek el. Állásom van.
Mondj fel! Majd szerzel másikat.
A nevedet se tudom.
- Tricia McMillan. - Nos, Tricia McMillan,
nekem is van egy javaslatom.
Menjünk el inkább egy közelebbi helyre, mondjuk, Cornwallba,
bemelegítésképpen.
Remek. Cornwallba.
Elnézést.
Nem untat ez a pasas? Beszélgess inkább velem!
Én egy másik bolygóról jöttem.
Komolyan. Megnézed az űrhajómat?
"Megnézed az űrhajómat?" Ilyen szar indító szöveget!
Van ilyen.
Jut eszembe...
Két percünk van. Idd ki a söröd!
A házam!
Földlakók, mindenkinek fizetek egy italt.
Komolyan itt a világvége?
Igen.
Akkor feküdjünk le, és húzzunk zacskót a fejünkre?
- Ha gondolják. - Az segít?
Nem. Pá!
Utolsó kör!
- Az meg mi? - Futás!
Vigyázz!
ELTŰNTEK A DELFINEK
Törölköző!
Arthur!
Mi a fenék ezek!?
A Vogon Építészflotta hajói.
Már reggel fogtam a jelüket. Erre szükséged lesz!
- Mit művelsz? - Felkéredzkedünk.
Földlakók, itt Prostatikus Vogon Jeltz beszél
a Galaktikus Hiperűr-tervezési Tanácstól.
Mint nyilván tudják,
a Galaxis külső területeinek fejlesztési tervében
szerepel egy itt áthaladó hiperűr-út megépítése.
Az önök bolygója egyike azoknak, amelyek szanálásra kerülnek.
Semmi értelme meglepődést tettetni.
A terv megtekinthető
a helyi tervezőhivatalban, az Alpha Centaurin, már 50 földi éve.
Ha magukat nem érdeklik a helyi ügyek, az a maguk baja!
Rohadt egy apatikus bolygó.
Nem kár érte.
Megsemmisítés.
GALAXIS ÚTIKALAUZ STOPPOSOKNAK
A Galaxis Útikalauz Stopposoknak
szerfelett figyelemreméltó könyv.
Talán a legfigyelemreméltóbb és legsikeresebb,
ami valaha megjelent a Kisgöncöl nagy kiadóinak gondozásában.
Népszerűbb, mint a Mennyei házi mindentudó,
jobban fogy, mint a Még 53 figura súlytalanság esetén,
és ellentmondásosabb, mint Oolon Colluphid
filozófiai trilógiája, a Miben tévedett Isten?
Az Isten még néhány tévedése,
és az Egyáltalán ki az isten az az Isten?
A mű már kiszorította az Encyclopaedia Galacticát
a tudás és bölcsesség tárházának szerepéből,
s ennek két oka is van:
egyrészt némileg olcsóbb.
Másrészt borítóján a következő szavak láthatók,
szép nagy betűkkel szedve:
NE ESS PÁNIKBA!
Szóval nem guildfordi vagy.
Ez megmagyarázza, hogy miért van akcentusod.
És nem is munkanélküli színész vagy,
hanem az egyik írója ennek a könyvszerűségnek.
Jó, mi?
Rosszul vagyok. Kéne egy tea.
Megbánnám, ha megkérdezném, hol vagyunk?
- Biztonságos helyen. - Örülök.
Egy vogon építészhajó klotyójában vagyunk.
- Vigyél haza! - Arthur, az otthonodat...
Jaj istenem, az otthonom! Az otthonomat lebontották.
Nem emlékszel?
Jól van: Arthur, el kell mondanom valamit. Sajnálatos, de ez van.
Az egész bolygódat felrobbantották.
Felrobbantották.
Nem tehettél volna valamit?
Megmentettelek. Így kvittek vagyunk.
Veszélyes galaxisban élünk. Ha kedves az életed,
mindig tudd, hol a törölköződ.
Segíts!
Vigyázz, forró! El kell tűnnünk a hajóról,
mielőtt ránk találnak a vogonok.
A vogonok utálják a stopposokat. Húzd meg!
- Most már kapunk jelet. - Kik a vogonok?
Kérdezd a könyvet!
Vogonok.
A vogon faj egyike a legellenszenvesebbeknek a Galaxisban.
Nem gonosz, de mogorva, fontoskodó, bürokratikus, érzéketlen népség.
A saját nagymamájukat se mentenék meg
a Gonosz Bogárpattintó Fenevadtól, ha nincs utasítás
3 példányban beküldve, visszaküldve
félretéve, elvesztve, megtalálva, kivizsgálva,
újra elvesztve, 3 hónapra tőzeg alá temetve,
és gyújtósként hasznosítva.
Semmiképp se hagyd, hogy egy vogon felolvassa neked a verseit.
Nincs egy önálló gondolatuk, írni is alig tudnak. Végrehajtók.
Ha most nem vesz fel valaki,
megtapasztalhatod, milyen undokok a vogonok.
Ma már hazavágtak egy bolygót.
Attól egy kicsit mindig...
- Mi ez? - Dugd a füledbe!
Tudtunkon kívül felvettünk két stoppost.
A hal fordít neked.
A Bábel-hal kicsi, sárga, piócaalkatú,
és valószínűleg a legfurcsább lény a világegyetemben.
Agyhullám-energián él, elnyeli a tudat alatti frekvenciákat,
és tudatos frekvenciákat ürít
az agyi beszédközpontba.
Ez azt jelenti, hogy egy ilyen hallal a füledben
mindent megértesz, amit hallasz, bármilyen nyelven mondják.
Az ellenállás értelmetlen.
- Jól van. - Jönnek.
Szaporán! Mintha élnétek!
Uram!
- Mi van? - A stopposok.
"Ó, pirsönő morgolosta..."
Igazán nem muszáj felolvasnod.
Így is eleget alkalmatlankodtunk.
"...mint többözös rejteméh hátán a szederjes gennyekény"
A vogon költészet a harmadik legrosszabb a világegyetemben.
A második legrosszabb a Kria azgótjaié.
Mikor koszorús költőjük, Dagályos Morrogh előadta
Óda a Ragacshoz, mit hónom alatt leltem
egy nyári reggelen c. versét,
a hallgatóságból négyen kimúltak belső vérzésben,
s a Galaktikus Művészetmanipuláló elnöke
úgy élte túl, hogy lerágta az egyik lábát.
"Mert szétmarcangolom takony- bibircsókjaidat
pacagánycsökömmel."
Az univerzum legrosszabb verseit a sussexi Paula N. Millstone írta.
Ezek szerencsére odavesztek a Földdel.
"Meglásd, úgy teszek."
És most, földlakók, választási lehetőséget kaptok.
Vagy elpusztultok az űr vákuumában,
vagy megmondjátok, hogy tetszett a versem.
Őszintén szólva nekem tetszett.
Ez jó! Nyomjad még!
A szöveget csak részben értettem,
de a költői képek hatásosak voltak.
Folytasd!
A ritmikai eszközök is érdekesek,
mert szépen ellenpontozzák
a metaforikusan jelzett humanitást...
- Vogonitást! - Bocsánat! Vogonitást,
mely a költőben él.
Tehát úgy véled,
hogy azért írok verseket,
mert komisz, könyörtelen külsőm mögött
szeretném, ha szeretnének?
Igen.
Igen. Igen. Kérem.
Dobjátok ki őket!
- Ne! - Ford!
Jól van.
Az ellenállás értelmetlen.
Kuss! Menj dolgozni! Mosd meg a mocskos kezed!
Ne ess pánikba!
Hát ennyi volt? Meghalunk?
Igen, meghalunk.
Nem! Mi ez?
Mi ez?
Mi ez? Ez... semmi. Igen, meghalunk.
Izzadsz.
- Megöleljelek? - Ne.
"Az űr- írja a Galaxis Útikalauz Stopposoknak -
nagy. Tényleg nagy.
El se hinnéd, milyen hatalmasan, terjedelmesen, észbontóan nagy..."
És így tovább.
Azt is írja, hogy ha teleszívjuk a tüdőnket,
körülbelül 30 másodpercig bírjuk ki az űr abszolút vákuumában.
De mivel az űr igen nagy,
az esély arra, hogy ez idő alatt felvesznek,
1 per 2 a 2 milliárd
79 millió 460 ezer
347-ik hatványon.
Döbbenetes egybeesés folytán
épp ez annak a lakásnak a telefonszáma,
ahol Arthur egy jelmezbálon
talált, majd elszalasztott egy remek lányt.
Habár a Föld bolygó, az említett lakás és az ottani telefon
megsemmisült, Ford és Arthur történetesen megmenekültek.
- Ford? - Igen?
- Asszem, fotel vagyok. - Rémlik, mit érzel.
NORMÁLIS ÁLLAPOT
Ennyit a fizikáról.
És ismét a nap szenzációja:
ellopták az univerzum legirigyeltebb hajóját,
az Arany Szív csillaghajót.
Az elkövető pedig nem más,
mint a Galaxis elnöke, Zaphod Beeblebrox.
A nép, a szabadság, a demokrácia satöbbi nevében
ezennel elrabolom magam, és viszem a hajót is.
Nyomás!
Beeblebrox, akit egyöntetűen
számos naprendszer leghalványabb csillagának tartanak,
főként arról híres, hogy legyőzte Humma Kavulát,
aki szerint az Univerzum Legrosszabbul Öltözött Lénye verseny lett
a elnökválasztásból.
Remek.
Emlékezetes maradt Kavula rosszízű
"Ne Szavazz a Hülyére!" kampánya.
Félretehetnénk az egódat? Ez most fontos.
Ha bármi fontosabb akad itt, mint az egóm, azt elkapom és lelövöm.
Ez tök jó!
Szafod isz cak ety paszasz.
Mi van!?
- Magamat néztem! - Két stoppos van a hajón.
Miért vettél fel stopposokat?
Nem én csináltam, hanem a hajó.
Micsoda?
Még a valószínűtlenségi üzemmódban. Tudod, a nagy gomb.
- Tudom. - Itt voltak,
a ZZ-9 Plurális Z Alfában. Engem is ott vettél fel.
- A Földön. - Lehetetlen.
- Csak valószínűtlen. - Nekem nincs időm erre.
Nyakunkon a galaktikus rendőrséggel megállunk stopposokat felszedni?
TízbőI tíz pontos a gesztus,
de mínusz pármillió pontos a ráció.
Túl égi vagy, bébi. A végén még beléd őrülök.
Ne menj! Elküldöm Marvint.
Marvin!
Tudnotok kell, hogy nagyon lehangolt vagyok.
Most elfoglalhatod valamivel az agyadat.
Reménytelen. Kivételesen nagy agyam van.
Tudjuk, de mégis, menj le a 2. bejárati zsiliphez,
és hozz fel onnan két potyautast.
Ennyi? Nem lesz sok örömöm benne.
Sajnálom, ilyen az élet.
Az élet... Ne beszélj nekem az életrőI!
- Kwaltz parancsnok! - Tessék.
Megtaláltuk az Arany Szívet és Beeblebrox elnököt.
- Hol? - A ZZ-9 Plurális Z Alfában.
Hiperűr-engedélyt kérek.
Tartsa a helyzetét, kapitány, amíg meg nem kapja az engedélyt.
- Igenis. - Hívja fel Questular alelnököt!
A hiperűr-engedélyt megadom, kapitány.
Mehetünk.
Sóhajtott az ajtó.
Rémes, ugye?
Az űrhajó összes ajtaja
derűs hangulatúra lett programozva.
Mindegy, gyertek! Utasítottak, hogy kísérjelek a hídra titeket.
Ahogy tetszik.
Itt állok bolygó méretű aggyal,
és az a dolgom, hogy kísérgesselek.
Nem okoz épp szakmai sikerélményt.
A Szíriusz Kibernetikai Rt újítása, hogy VESZ-es robotokat csinálnak.
- Mi az a VESZ? - Valódi Egyedi Személyiség.
Személyiség-prototípus vagyok. Látszik, nem?
Arthur?
Picim, nem az én bugyim van rajtad? Mert rajtam a tied van,
és baromi kényelmetlen. Na, cseréljünk!
Édes istenem!
Meghoztam az idegeneket. Felesleges megköszönni.
Dermedj!
Dermedj? Robot vagyok, nem fridzsider.
- Nem te, vidorka. - Különben is, mit bánom én?
- Zaphod? - Ford.
Te vagy az? Ford! Praxibetel lx!
Mit keresel itt?
Kinyújtottam a hüvelykujjam, és itt termettem.
- Jellemző rád! - Na de te is!
A Galaxis elnöke! Hihetetlen, hogy legyőzted Humma Kavulát!
Te klufi sahár!
Bemutatom a barátomat. Arthur, ő Zaphod Beeblebrox.
A Galaxis elnöke és az unokatesóm. A másod-féltestvérem.
- 3 közös anyánk van. - Már találkoztunk.
Tényleg? Bocs, szörnyen rossz a fajmemóriám.
Ő a "Megmutatom az űrhajómat"-pasas.
- Szia, Arthur! - Tricia!
- Hogy vagy? - Trillian!
Képzeld, ő a másod-féltestvérem, lx - bocsánat - Ford.
- Szia. - Szia.
Megbocsátotok egy percre?
Jártál azon a kis bolygón, és meg se kerestél?
Nem tudtam rólad. Galaxist vezetek, tesó.
Tricia McMillan.
Ő Trilliannek szólított. Melyikünk téved?
Lerövidítettem, így űrvilágibb.
Én is fontolgatom, hogy átkeresztelem magam
Arthooliára.
Jól hangzik! Nahát, milyen fura!
- Hogy kerülsz ide? - Kidugtam az ujjam.
- Aha. Pizsamában? - Sietnem kellett.
Na jó. Utánam jöttél?
Ne kombinálj. Nekem is űrlényem van.
Olyasmi, mint a dingo-sasszé.
Figyelj,
bánt, hogy otthagytalak. De fel akartalak hívni, ha hazaértem.
Abból már nem lesz semmi.
Tudod, mi történt?
Nincs idő csevegni, üldöznek minket.
Nem zavar, hogy beszélgetünk?
Untatod a lányt. Huh!
Lecsúsztál a csajról, úgyhogy szájzár, vagy zaccson rúglak.
- Bunyózunk? - Mehet!
- Nem. - Vicceltem.
Mókamuki vagyok! Legyünk barik! Pacsit rá!
Erre nem számítottál!
Derült égbőI a pofon! Kis ravasz!
Tarts illemtan-órát a barátodnak!
Vendég a hajómon!
Loptad a hajót, nem?
Mit loptam? Mi a téma?
Ez kínos.
- Jól vagy? - Mesésen. Kösz, "Trill".
Segíts, bébi! Összecsaptam a fejem fölött.
Bízd csak rám. Te jó Zarquon, mindent nekem kell csinálni?
Igen.
Ez szép, picim.
- Ne! - A sarkunkban vannak!
Rakétát nekik! Füstöljenek!
Hagyd abba!
Vicceltem. Legyél durva! Üss még!
- Komputer? - Helló!
Eddie vagyok, a számítógép!
Kéjes örömmel jelenthetem, hogy vogon csatahajók érkeztek!
Üzenetet küldtek!
Questular Rontok alelnök vagyok.
Amit mondok, az elnök elrablójának szól.
Csíp a csaj.
Haladéktalanul adja át a járművet,
ellenkező esetben intézkedést foganatosítunk
a Galaktikus Csillagközi Űrrendelet 1-8 bekezdése szerint.
Zaphod, gyere vissza! Ez már nevetséges!
Hiperűr-ugrás! Gyerünk!
Meglesz, pajti!
Ne.
Van érvényes hiperűr-engedélyük?
Nincs, parancsnok.
Hozza a Szökevényüldözési Engedélykérelem űrlapot!
Azonnal.
Meggyulladok! Tessék az űrlap, uram.
Akkor most velünk jöttök, vagy tegyelek ki valahol?
Attól függ. Hova mész?
Hova is megyek?
- Jól vagy? - Persze. Felteszem, ezen a hajón nem lehet teát inni.
De lehet. Gyere, megmutatom a konyhát.
Azután, amit mutatok, könyörögni fogsz, hogy vigyünk magunkkal.
A legjobb létező ital a Pángalaktikus Gégepukkasztó.
Hatása olyan, mint mikor szétverik az agyad egy citromszelettel,
amit vaskos aranytéglára erősítettek.
- Belgium. Pillanat! - Belgium.
Hé, majomember... földlakó. Hogy is hívnak?
- Arthurnak. - Csodás.
Szent a béke, oké? Bocs a bolygód miatt. Hogy hívták?
- Földnek. - Jó kis bolygó volt.
Ott vettem a csizmám. De ne mondd el a csajnak,
különben... a torkodon húzom ki a lépedet.
- Jól van. Kösz, haver. - Nincs mit.
Span vagy. Jó a pizsid.
Zaphod, hogy van ez a két fejjel?
Ja igen! Az van, hogy egész aggyal nem lehet elnök az ember.
Őrület.
- Hát kettévágtad. - Igen.
A személységem egy része nem volt, hogy is mondjam, elnöki.
Érted.
Kész a teája.
Nem mondtam, hogy csak hasonlít a teára.
A lányok a kétfejűekre buknak?
Ha nekem két vagy három fejem lenne...
Vagy saját űrhajód.
MibőI van még kettő neki?
Ne legyél már ilyen, Arthur!
Hát milyen legyek? Zöld? Pittyegjek?
Ki tudom fordítani a szemhéjamat.
Na figyelj! Látod ezt?
Megvizsgálja, mire van gusztusod, és elkészíti neked.
Tessék a fánkja!
Látod ezt?
Ez megpirítja a kenyeret szeletelés közben.
Űrhajón vagyunk, Arthur! Az űrben!
- Mondtam, hogy le akarok lépni. - Szóval Madagaszkár...
vizsga volt.
És én megbuktam.
- Nagyon fáj? - Nem kellemes.
Mármint az állad.
Talán van itt aszpirin.
Kösz.
Tricia... bocs, Trillian. El kell mondanom valamit.
- Kérlek, ne! - Kezdünk, Trill!
Bízd rám! A gombokkal nem játszunk.
Amikor láttam, amit most megmutatok,
akkor jöttem rá, hogy meg kell ezt tennem az agyammal.
Asszem. Az egész egy kicsit...
ködös.
BETÖLTÉS
Én már láttam. Sületlenség.
MAGRATHEAI LEVÉLTÁR
Sok millió éve
hiperintelligens és pándimenzionális lények egy faja
annyira megelégelte az élet értelme körüli állandó szócséplést,
hogy két ragyogó elméjű társukkal megépíttettek
egy döbbenetes méretű szuperkomputert,
hogy az kiszámítsa a választ az életre, a mindenségre, mindenre.
Ó, Bölcs Elme,
azt akarjuk, hogy közöld velünk a Választ.
A választ mire?
A választ az életre, a mindenségre, mindenre.
Nagyon szeretnénk egy választ. Egy egyszerű választ.
Gondolkodnom kell rajta.
Térjetek vissza pontosan hét és fél millió év múlva!
- Vége? - Nem, folytatódik. Visszamennek.
- Hét és fél millió évvel később? - Igen.
Bölcs Elme! Megvan...
A válasz? Megvan, de nem fog tetszeni.
- Nem számít. Meg kell tudnunk. - Jól van.
A válasz a Végső Kérdésre
az életről, a mindenségről meg mindenről:
42.
Igen? Mi?
42?
Igen, gondosan ellenőriztem. 42 a válasz.
Persze egyszerűbb lett volna, ha tudom a kérdést.
De hát ez volt a Nagy Kérdés! A Végső Kérdés! MindenrőI!
Ez nem kérdés.
Mihelyst tudjátok a kérdést, megértitek a választ.
- Közöld hát a Kérdést! - Nem tudom. De tudom, ki mondhatja meg:
a komputer, ami kiszámítja majd a Végső Kérdést.
Az olyan végtelenül összetett gép lesz,
hogy operációs mátrixának része lesz maga az élet is.
Ti magatok pedig új, primitívebb formát öltötök majd,
és a komputerbe szállva vezérlitek tízmillió éves programja futását.
Megtervezem és el is nevezem nektek ezt a komputert. Legyen a neve...
TÖRÖLVE
- Ennyi? - Ennyi.
Szóval a Végső Kérdést keresed. Miért?
Az nem jó. "Miért? - 42." Nem passzol.
- Fűtsd be, bébi! - Miért...
akarod megtudni a Végső Kérdést?
Részint kíváncsiságból, részint kalandvágyból,
de főleg a pénz és a hírnév miatt.
A Galaxis elnöke vagy, nem?
- De, Artorr. - Arthur.
Mindegy. Az elnöki hírnév mulandó.
A Kérdés viszont, az megmarad. Örökre.
Plusz mindenki bölcsnek hisz majd. Dupla bónusz.
Megnyomjuk a gombot, és bumm: Magratheán vagyunk. Reméljük.
Már kétszer megnyomtuk, de hiába.
- Benne vagy? - Mindenben.
- Helyes! - Én kiszállnék.
- Bocs, mire készülünk? - Erre!
A Végtelen Valószínűtlenség Hajtóművével csillagközi távok
másodpercek alatt áthidalhatók
- hiperűrbeli piszmogás nélkül.
Amint a hajtómű éléri a végtelen valószínűtlenséget,
a hajó szinte egyszerre halad át minden univerzum minden pontján.
Nem lehet tudni, hol lyukadsz ki,
és milyen alakban érkezel meg.
Célszerű hát elegáns öltözékben elindulni.
A hajtómű feltalálása előtt véges valószínűtlenséget generáltak:
így például bulikon elérték,
hogy a háziasszony alsóneműjének molekulái
szimultán odébb ugorjanak egy métert
- a Határozatlansági Elvhez híven.
Tekintélyes fizikusok erről elítélően nyilatkoztak,
részint morális okokból,
de főként mert őket nem hívták meg az ilyen bulikra.
Mindig ilyesmi fog történni, ha megnyomjuk a gombot?
Nagyon valószínű.
Úgy látom, a földlakó émelyeg.
A szemétbe rókázz! Zsír új a hajó!
Ne má'!
Normalizálódtunk.
Sikerült? Ott vagyunk?
NORMÁLIS ÁLLAPOT
Igen. Ott vagyunk. A Magratheánál!
Szerintem nem. Eddie,
mi ez a bolygó előttünk?
Megnézem!
Kitépted egy szál hajamat? A fejemrőI?
Hálásan köszönöm a türelmet! Bocs, pajtikák,
de ez nem a Magrathea.
A Viltvodle-6 bolygó körül keringünk.
Humma Kavula.
Magrathea elnapolva! Lerendezek valakit ezen a bolygón.
Humma Kavula.
Kezdetben megteremtetett a világegyetem.
Ez sokakat feldühített - a többség ma is elcseszett húzásnak tartja.
Sok faj szerint a Teremtés valamilyen Isten műve,
de a Viltvodle-6 jatravartidjai
úgy hiszik, az egész univerzum egy tüsszentés alkalmával tört ki
a Nagy Zöld Mordfikosz orrából.
Humma Kavula.
Ajatravartidok, akik örök rettegésben élve várták
a Nagy Fehér Zsebkendő Eljövetelét,
kicsi, kék, 50 karú lények voltak.
Ők, a történelemben egyedülálló módon,
előbb fedezték fel a dezodort, mint a kereket.
Elnök úr!
Helló, hogy s mint?
Nicsak, mi ez? Imádom!
Csíplek! Fantasztikus!
Rokonok vagytok? Maradjatok így!
Arthur? Inni akarok.
Mintha már jártam volna itt. Jártam már itt?
Ixi!
- Jártam már itt. - Humma Kavula!
Gyere!
Tricia!
És várjuk Véled, ó, sóvárgó szívvel
a Zsebkendőt hogy Hozzád elvigyen!
Helló, Humma!
- Foglalj helyet! - Helló, üdv. Köszi.
Közeledik a Zsebkendő.
Fohászkodjunk, hogy a Mindenható lehelje ránk Kegyelmének sóhaját.
Hát ő Humma Kavula! Azt hittem, Zaphod káromkodik.
Feléd emeljük eldugult, fúvatlan orrunk,
úgy hódolunk Neked.
Küldd el, kérünk, Zsebkendődet, hogy tisztára töröljön minket!
Kérjük ezt és minden mást a Te drága és alliteráló Nevedben.
Hapci!
Menjünk be?
Ez húzós! Nagy hodály, csupa arany, csupa csicsa.
Zaphod Beeblebrox, a mi hírhedett elnökünk.
Mi vezérelt szerény bolygónkra?
- Szerintem tudod. - Nem hiszem, hogy tudom.
Azt csak hiszed.
De tudjuk, hogy tudod.
Jól forog a nyelved.
A verbalitásod mindig is lenyűgözött minket.
Ez fura. A kampány idején,
mikor a riválisom voltál,
lehülyéztél engem.
A választás már rég volt, Zaphod.
De ha jól emlékszem, nyertél,
bizonyítván, hogy a vonzó külső
nagyobb súllyal bír, mint az ész és a vezetői képességek.
Egyébiránt pedig tényleg hülye vagy.
Elnézést kérek, Mr Humma!
Csak hogy elkerüljük a félreértést:
ő nem tartozik hozzánk.
Mi hódolni jöttünk Neked, ő meg...
Nőtt a pasas.
Nem egy kampánysérelem miatt repülted át a fél galaxist.
Hanem?
Dehogyis! Hogy gondolhatsz ilyet?
Évekre leragadtam egy idegen bolygón. Nem előled bujkáltam.
Jól nézel ki! Csinos vagy.
És szépen meg is nőttél.
Várjon! Nem tudjuk, miért jöttünk.
A Magratheára készültünk, de ide hozott a hajónk.
Ez felettébb valószínűtlen.
Megőriztem pár kacatot korábbi életembőI.
Ó, az űrkalózkodás szilaj napjai!
Még egy Végtelen Valószínűtlenségi Hajtóműnek is kellenek koordináták.
Mégpedig ezek.
Nem, nem.
Semmit nem adnak ingyen.
Hoznod kell nekem valamit cserébe.
- Mit? - Egy fegyvert.
- Egy fegyvert? - Egy különlegeset.
A világ legnagyobb komputerének találmányát.
Azt csak a Magratheán lehet megszerezni.
Benne vagyok. Elhozom a fegyvert, ha megadod a koordinátákat.
Mi a biztosíték rá, hogy visszatérsz?
Elnöki szavam.
Nem elég. Túsz kell.
De vajon mi elég becses Zaphod Beeblebrox számára?
Ne má'!
Jaj, ne!
Állítsd le magad! Dumáljuk meg!
Hagyd abba! Ne csikizz!
Két fejjel vagy jó fej! Párosan szép az élet!
Ez nem ér! Szükséged van rám!
Gyere vissza! Ne hagyj itt!
HÜLYE
Gyere vissza!
Úgy látom, nemcsak én tartom a barátodat
önimádó bunkónak, hanem az egész galaxis.
Te beszélsz? "Elnézést kérek, Mr Humma"!
"Ő nem tartozik hozzánk. Hódolni jöttünk Neked." Nagy hős vagy!
Hol lehet Ford?
Lépés, indulj! Bal, jobb, bal, jobb!
Elnök úr, azért jöttünk, hogy megvédjük önt.
Tűz az emberrablóra!
Hékás!
Az elnök az emberrabló! Megölik!
Zárva!
Majd hívlak, édes!
Gyere, Zaphod!
- MirőI maradtam le? - Hol voltál?
Terepmunkán. Hát ránk találtak? Belgium baki!
Ezek lőnek ránk! Mit csináljunk?
- Van egy ötletem. - Őt bedobjuk, és sipirc?
Őt akarják, nem?
Ne menj ki, Tricia! Mit csinálsz!?
- Vissza! - Mi van?
Az elnök a foglyom, és megölöm, ha kell!
- Azzal meg tudja ölni? - Nem hiszem.
Az egy dezodor.
Jó, tessék: félek. Betojtam.
- Helló, pici! - Elfogni!
- Mozgás! - Arthur!
- Tricia!
- Arthur! - Tricia! Várj!
Arthur!
Az ellenállás értelmetlen!
Szállítsák Vogáriára, hogy kihallgathassuk!
Elment a cirkusz?
Az én hibám, hogy elfogták. Gyorsan utána!
Nyomás!
Komputer, Magratheára!
Mi? Ne! Triciáért megyünk!
- Kiért? - Trillianért.
Elkapták Trilliant, te féleszű bohóc!
Gyere csak!
Komputer, nem Magratheára megyünk. Kövesd a flottát!
Örömmel tenném, de kikapcsolták a navigációmat.
Ne csináld!
Bocs, nem én vagyok a hunyó.
Mit kerestek ti itt?
- Ford? - Marvin!
Beszéltem a fedélzeti komputerrel.
És?
Utál.
Eddie! Komputer!
Valahogy biztos tudjuk követni a flottát, nem?
Utazzatok a mentőkabinnal! Dizájnos és tömör gyönyör vezetni!
Hihetetlen.
Ford, értesz hozzá?
- Megnyomom ezt. - Ne!
EZT NE NYOMD MEG MÉG EGYSZER
- Ezt! - Jó. Semmi... Így ni!
Ügyes vagy.
- Ez az, imbolygunk. - Nesze a törölköződ!
Szedjétek le rólam! Esküszöm, megölöm!
- Ford... - Így jobb?
Nem, rosszabb.
- Akkor ezt hagyjuk. - Oké.
Az nem kell. Nincs ötleted, Marvin?
Millió ötletem van. De mindnek biztos halál a vége.
Kösz szépen.
VOGÁRIA
- Magrathea! - Nem, ez a vogonok bolygója.
- Ez Magrathea. - Vogária.
- Magrathea! Tudom! - Nem az.
- Magrathea nem létezik. - De, és ez az!
- Mit csinálsz? - Nincs fejem!
Az arktureánus teherhajókon...
ilyennel segítik a koncentrálást.
- Mi az? - Filósisak.
Így ni!
Ez elméletileg feltankolja kábé tíz percre.
Máris derülátóbban nézek a jövőbe.
Megkérdeztem az Útikalauzt, hogy kell foglyot szöktetni Vogárián.
"Sehogy" - mondta. Neked van jobb terved?
Arra gondoltam...
- Láttátok? - Mit?
Mi volt az?
Semmi. Mindegy. Képzelődtem.
Álljatok meg! Állj mindenki! Nézzetek rám!
Itt valami nem stimmel.
Nézzetek!
Jól van, úgy gondolom...
Te is kaptál!
Igen. Mi volt ez?
Te mit gondolsz, Zaphod?
Úgy sejtem... Zarquon! Mi volt ez?
Van egy tippem, de úgyse hisztek nekem.
- Soha senki nem hisz nekem. - Sejtek valamit.
Öld meg!
Ne gondolkodjatok!
Gondolatstop. Semmi ötlet,
semmi elképzelés, semmi semmi.
Ez őrület! Trillian itt van!
- Ki kell találni, hogy tudjuk kihozni! - Van egy öt...
Futás!
Itt meg kell állnod!
Nem gondolkodom. Nem gondolkodom. Nincs semmi ötletem.
Ez egyáltalán nem egy használható ötlet,
de Marvin, add a kezed!
Ki vele: hol van?
Ki? A robotkar-javító vezetője?
Tricia Yggarstuk McMillanus a Blaardról?
Nem. Tricia Marie McMillan a FöldrőI.
Értem.
Sajnálom. A FöldrőI nincs adatunk.
ZZ-9 Plurális Z Alfa galaktikus szektor.
- Aha. - Hazudik.
Karcsú és csinos és hazudik.
Meg is van. Föld.
"Megsemmisítve."
Van másik lakóbolygója?
- Megsemmisítették? Lehetetlen. - Pedig itt az áll.
Szanálták, hogy helyet csináljanak egy csillagközi bekötőútnak.
Épeszű lény nem rendeli el egy bolygó megsemmisítését.
- Azt mondta, egy szürke házban van? - Mindegyik szürke.
"Add a kezed!" Haha, nagyon vicces.
Fél karral hogy vezessek űrhajót? Ütődött földlakó!
Menjen vissza, és töltse ki ezt!
Aztán ellenőrizze az ellenőrző űrlapon...
Ezt bízzátok rám! Brit vagyok, profi sorban álló.
Töltse ki az űrlapot, és mihamarabb adja be!
- Írószert bal kéz felőI talál. - Te vagy az elnök. Intézkedj!
Az elnök nem góré, csak falaz az igazi a góréknak.
Üdv!
Én vagyok az, az elnökötök! Üdv mindenkinek! Örülök nektek!
Ismerős a búrád.
- A következőt! - Helyet az elnöknek!
Hogy s mint? Igen, tényleg én vagyok az.
Csípem a busókat.
Utat kérünk!
Adj egy puszit a bácsinak!
Egy fogoly szabadon bocsátása miatt jöttem.
Szabadon bocsátási kérvény?
Nem hiszem el.
Itt van a parancs.
SOK PUSZI - ZAPHOD
"Sok puszi"?
Nos, a Galaktikus Büntetőtörvények értelmében
az elnökrablás elkövetőjét...
megetetik a Traal bolygó Gonosz Bogárpattintó Fenevadjával.
Viszlát!
Eressz el! Mi a fene ez?
Várj! Félreértés történt!
- "Ikszelj be mindent jobb oldalt!" - Megvan.
Azt ne!
Mi a teendő, ha reménytelenül szorult helyzetbe kerülsz?
Gondolj bele, mekkora mázli, hogy a sors eddig kegyes volt veled.
Ha a sors eddig sem volt kegyes veled,
ami az adott helyzetben valószínűbbnek tűnik,
akkor gondold meg, micsoda mázli, hogy mindjárt vége a macerának.
Tessék!
Elnökrablás.
Neki sajnos pillanatnyilag nem aktuális a szabadon bocsátása.
Jól van, nézzen ide! Ez itt az elnök, nemde?
Látja?
És ő azt mondja, hogy az elrablása fatális félreértés volt.
Nahát!
És megparancsolja, hogy engedjék el a lányt!
Csakhogy ez nem Elnöki Fogoly- szabadon bocsátási Űrlap.
Az kék.
- Itt maradok. - Jó. Fogd meg ezt!
Úgy látom, ma éhes a kicsike.
Ez halványkék.
- Nem újságíró vagyok. - A cimborám.
Tessék, Tricia McMillan nevére.
Tricia McMillan. Rendben.
Elbocsátási parancs.
Köszönöm.
A nő szabad.
Engedjék el!
Itt van Zaphod. Akkor minden rendben.
Keressük meg!
Kire is várunk?
Komolyan.
Tricia!
- Tricia! - Trill!
- Gyere ide! - Féleszű!
Te pusztíttattad el a Földet!
- Ő? - Én?
Igen. "Sok puszi, Zaphod"! El se olvastad, mi?
A Galaxis elnöke vagyok, szívem, nincs időm olvasgatni.
Elpusztult egy bolygó,
csak mert azt hitted, autogramot kérnek tőled!
- Átvertek! - Ennyire lökött vagy!?
- Trillian! - Te meg tudtad, és nem szóltál!
- Megfenyegetett! - Növessz gerincet!
Gerincet! Emlékeztetlek rá, hogy megmentettünk! Az én ötletem volt!
Én hülye!
- Itt a karod. - Roppant figyelmes vagy.
Aki közületek két karnak örvend, kapaszkodjon.
Az elnök próbára teszi a türelmemet.
Ezúttal magam eredek a nyomába. Készítsék a hajómat!
Fantasztikus! Végre!
Egyórás ebédszünet következik.
Levesre van ma gusztusom.
Az Encyclopaedia Galactica azt írja a szerelemről,
hogy az definiálhatatlanul bonyolult dolog.
A Galaxis Útikalauz Stopposoknak az alábbi tanácsot adja e témában:
"Ha lehet, kerüld el!"
Arthur Dent azonban sajnálatos módon nem olvasta
a Galaxis Útikalauzt.
- Bocsánat. - Gyere csak!
Nem...
Nézd...
Csak azt akarom mondani, hogy igazad van.
El kellett volna mondanom. Megértem, ha dühös vagy rám.
És hát el tudom képzelni, hogy mit érzel.
- Adnál egy törölközőt? - Persze, tessék...
Köszönöm.
Tulajdonképpen azt akartam mondani,
hogy ha igen mondtam volna, és elmentünk volna Madagaszkárra,
akkor most nem lennénk itt.
Szóval hogy ezt is vedd tekintetbe.
Nem érdekes.
Jól van, komputer, most már irány... Hova is készülünk?
Hozok neked egy citromot.
Jól van.
Valószínűtlenségi üzemmód.
Ne, a gombokkal nem játszunk. Mit csináltál?
Magrathea koordinátái betáplálva.
Örömtől szikrázó áramkörökkel tudatom,
hogy 300 mérföld magasságú röppályán keringünk
Magrathea legendás bolygója fölött!
Magrathea!
Hihetetlen!
Elképesztő!
Még szörnyűbb, mint képzeltem.
Üdvözlet! Magnófelvételt hallanak, mert éppen bolygón kívül vagyunk.
Magrathea Kereskedelmi Tanácsa köszöni látogatásukat,
s közli, hogy bolygónk jelenleg zárva van.
Ha közölni óhajtják nevüket és a bolygót, ahol elérhetőek,
a sípszó után megtehetik.
- Hogy lehet egy bolygó zárva? - Ez a klufi, tesó!
Komputer! Tovább! Tegyél le minket!
Boldogan!
Megtisztelő a makacs érdeklődés, melyet bolygónk iránt tanúsítanak.
Tekintsék a nagyrabecsülés jelének,
és fogadják szeretettel a két nukleáris rakétát,
amelyeket elindítottunk járművük felé.
A minőségi szolgáltatás érdekében
halálukról továbbképzési célokra felvételt készülhet.
Kitörő örömmel jelentem, hogy két nukleáris rakéta közeledik felénk.
Szíves engedelmetekkel kitérek az útjukból.
Bekrepált a navigációs rendszerem!
Becsapódás 45 mp múlva!
Komputer! Csinálj valamit!
Parancs, pajtás! Kézi irányítás bekapcsolva. Sok sikert!
Segítsetek!
A 3. karom nélkül nem megy!
Itt a kezem!
- Leráztuk őket? - Nem, ott jönnek szembőI.
- Megnyomom a gombot! - Ne! Még nem vagyunk normálisban!
- És mi lesz? - Nem tudom!
Ne csináld! Megint elvisz minket a fenébe!
- Teszek rá! - Ne!
Hol vagyunk?
- Ugyanott, ahol az előbb. - És a rakéták?
Úgy látom, átalakultak egy cserép petúniává.
Meg egy meglepett képű bálnává.
A valószínűtlenségi szint 8 millió 767 ezer 128 az egyhez.
Az állapotunk normális.
Na persze.
Normális, mint a hazarepülő tehén.
- Mi a normális? - Mi a "haza"?
Mi az a tehén?
Engem most egy tea tudna normalizálni.
Megjegyzésre méltó, hogy minden valószínűségnek fittyet hányva
egy ámbráscet jött létre
e távoli bolygó felszínétől pár mérföldnyire.
Ez egy bálna számára tarthatatlan pozíció,
így szegénynek arra is alig volt ideje, hogy felfogja bálna voltát.
Ezeket gondolta zuhanás közben:
Mi történik? Ki vagyok?
Miért élek? Mi célból? Mi az, hogy "ki vagyok"?
Csak nyugodtan!
Ez érdekes érzés. Vajon mi lehet? Olyan csiklandozásféle a...
Muszáj lesz elneveznem a dolgokat. Legyen ez a "farkam". Igen, jó név.
És mi ez a zúgás, ami elszáguld amellett, amit a fejemnek nevezek?
Szél. Jó név ez? Megjárja.
Hű, de izgalmas! Szédülök az izgalomtól!
Vagy a széltől? Jó sok van belőle.
És mi az a valami, ami úgy rohan felém? Nagy, sima, gömbölyű.
Jó széles hangzású név kell neki. Tőőőd. Gőőőd. Főőd.
Ez az! Föld! Vajon barátságos lesz hozzám? Helló, föld!
A cserép petúnia érdekes módon csak ennyit gondolt
esés közben: "Jaj, ne! Már megint!?"
Sokan úgy vélik, ha tudnánk, miért épp ezt gondolta a petúnia,
akkor sokkal többet tudnánk az univerzum természetéről, mint így.
Azok micsodák?
Átjárók egy másik dimenzióba.
Felteszem, az ilyen átjárókban nincs központi fűtés.
Ez a mienk.
Ennek sírás lesz a vége, tudom.
De baró!
Jól van! Befelé!
Nem mehetünk be csak úgy abba a... abba! Azt se tudjuk, hova vezet!
Ha rossz kapun megyünk be,
majd visszajövünk, és bemegyünk a másikon. Nem gáz.
De nagyon is gáz, Ford! Nagyon gáz!
Mi van, ha icipici molekuláris izékékre szaggat minket?
Ez a mi kapunk. A spúrom nem csal!
- Ford! - Jók a spúrjai!
Szerintem menjünk be!
Egy olyan ember spúrját kövessük, akinek citromlével megy az agya!?
Kész öngyilkosság!
- Meg is sértődhetnék! - Nem érdekel!
Kimondottan ellenséges vagy velem, Alex!
- Arthur. - Jógázz, az ellazít!
- Trillian! - Így működik!
Eltűnt! Ford! Eltűnt!
Ne ess pánikba!
- Ford! - Várj meg!
Indulj be!
Hülye kapu! Gyerünk!
Ne menj el. Indulj már be!
Mondtam, hogy sírás lesz a vége.
Mondtad!?
Geronimo!
Eszelős!
Ő az!
Bölcs Elme, megjöttem!
Így ér hát véget az életem!
Egy halott bolygón, kettesben egy mániás-depressziós robottal!
Ez is probléma?
Gondold el, milyen mélabús robotnak lenni!
Bocsánat...
- Ki maga? - A nevem nem fontos.
Velem kell jönnöd.
- Ne közelíts! - Szörnyű dolog készül.
Jöjj velem, vagy légy néhai.
- Néha mi legyek? - Tessék?
Nem, nem. Mi a neved, földlakó?
- Dent. Arthur Dent. - Nos,
"Néhai", úgymint "a néhai Dentarthurdent."
Ez fenyegetés volt! Érted? Nem.
- Nem. - A barátaid biztonságban vannak.
- Bízhatsz bennem. - Mikor a nevedet se árulod el?
Hát jó, a nevem...
A nevem... a nevem Szlartibartfaszt.
Mondtam, hogy nem fontos.
Szóval a barátaim jól vannak?
Nézd meg magad!
Kiszámíthatnám a túlélési esélyedet, de nem örülnél.
HIPERŰR-TERVEZÉS BOLYGÓK MEGRENDELÉSRE
Tudtad, hogy mi bolygókat építünk?
Úgy bizony. Lenyűgöző szakma.
A partvidékek készítését szerettem a legjobban.
Végtelen örömet leltem a fjordok kicsipkézésében.
Aztán összeomlott a Galaxis gazdasága, és hát az egyedi gyártású bolygó
valahol mégis csak luxuscikk...
A lényeg az, hogy rémes galiba van a bolygóddal.
Hiába: egér tervez...
- Ember. - Tessék?
Ember tervez, Isten végez.
Hát, ehhez nem sok közük van az embereknek.
Csak hogy tudd:
át fogunk haladni egy átjárószerűségen.
Lehet, hogy kellemetlen lesz.
Engem mindig kitör tőle a frász.
Isten hozott az üzemcsarnokunkban!
Jól van.
Bizony ő az.
Ő az.
Ó, nagy Bölcs Elme!
Eljöttünk hozzád
messzirőI.
Kiszámítottad-e a Végső Kérdést az életrőI,
a mindenségrőI meg mindenrőI?
Nem.
- Mit? - Tévét néztem.
A munkára terveztem egy másik komputert.
Persze! Elfelejtettem. Itt van?
Nincs itt. Az egy másik bolygó.
Egy másik bolygón van.
Az maga egy másik bolygó, ütődött!
Legalábbis volt, amíg a vogonok
el nem tüntették egy út kedvéért.
Aha... értem.
Biztos nem tudod a Kérdést,
vagy legalább, hogy hol keressük?
Strapás volt ám eljönni ide.
Csitt! Csitt! Elkezdődött a film.
Jól van, nem akarlak zavarni, megyek is... Ez jópofa.
Majd csak kitalálok egy másik életcélt.
Zaphod! A fegyver!
- Fegyver? - Amit Humma kért.
- Nála hagytad a fejed. - Miért hagytam nála?
- Na jó. - Hülye vagyok.
Bölcs Elme! Úgy tudjuk, van itt valamiféle fegyver.
Ott van.
Ismerős?
Szóval mégse semmisült meg?
De igen. Ez egy másolat. A Kettes Számú Föld.
Maga csinálta a Földet?
Nem én egyedül, de hozzátettem a magamét.
Ismersz egy Norvégia nevű helyet?
Azt például én csináltam. Díjat is kaptam érte.
Hogy s mint, Frank? Ő Frank.
Lassan elkészülnek az óceánok.
Zaphod!
Itt van.
ErrőI beszélt Humma.
- Visszakapod érte a fejed. - Pá, Ford!
Komáltalak, te klufi sahár!
Ne!
Ócskavas!
El tudom képzelni, milyen csalódott vagy.
Törted magad, eljöttél ide, és lám, hiába.
Pedig megdolgoztál a világhírért!
A Szempont-Puska hatása pontosan az, amire a neve utal.
Fantasztikus!
Nevezetesen, hogy akire rálősz vele,
a te szempontodból kezdi látni a dolgokat.
Add csak ide!
A puskát
az egyletbe tömörült dühös feleségek rendelték Bölcs Elmétől,
miután megunták,
hogy minden veszekedésük a férjükkel erre fut ki:
"Tényleg képtelen vagy felfogni!"
Igazad van. Nem kéne ennyire kiakadnom.
Az élet megy tovább, nem igaz? Túl kell tennem magam a dolgon.
Lőj megint!
A stoppolás remek dolog. A törölköző is.
- Mi ez? - Hát ez zseniális.
Mi van velem?
Naná, hogy Kavula akar egy ilyet.
- Menjünk, Arthur vár minket. - Kit érdekel?
Engem. Veszélyeztetett faj vagyunk, hála neked.
Miért vagy zabos, picim? Nyugi!
Miért vagyok zabos? Érdekel?
Persze, hogy zabos vagy. Oda a bolygód,
és együtt vagy a pasival, aki aláírta a parancsot.
Érdekelt a Kérdés,
hogy van-e az életnek mélyebb értelme.
És ki vagy akadva, mert kiderült, hogy nincs.
Ez fantasztikus! Százas trip!
Nincs otthonod, nincs családod, ráadásul itt ragadtál velem,
aki ugyanúgy nem értelek, mint az eddigi pasik.
Ez nem igaz.
És félsz, hogy végleg elszúrtad az egyetlen pasival, aki megértene.
Jaj, cicám!
Add ide!
Rám nem hat. Én eleve nő vagyok.
Semmi gond. Ez csak két kisegér.
Voilá! A Himalája! Jó, mi?
Földlakó, barátkozz meg a gondolattal,
hogy a bolygót, amin éltél, egerek rendelték,
fizették és irányították.
Egerek alatt a kis szőrös, bajszos,
füles, sajtrágó állatkákat érti?
Igen, de ők pándimenzionális lények betüremkedései a mi dimenziónkba.
Nem tudom, mi az a "sajt", amirőI beszélsz,
de tény, hogy az egerek kísérleteztek rajtatok a Földön.
Már látom a félreértés forrását. Mi végeztünk kísérleteket rajtuk.
Nem. Igen. Nem. Ez volt a látszat.
Valójában a komputerprogram részei voltatok.
Ez sok mindent megmagyaráz.
Egész életemben volt egy különös érzésem,
hogy történik valami nagy és baljós a világban.
Az csak a normális paranoia. Mindenkinek van.
Lehet, hogy öreg és fáradt vagyok, de olyan kicsi az esély rá,
hogy megtudjuk, mi történik valójában,
hogy jobb fütyülni az egészre, és elfoglalni magunkat.
A boldogság élvezetesebb az igazságnál.
- És boldog? - Nem.
Itt omlik össze az elmélet.
Hát itt volna.
Ez...
Megvan minden.
Minden működik.
Isten hozott otthon.
ISTEN HOZOTT, ARTHUR!
- Na, végre! - Meglepetés!
Mi van? Mi történt veletek?
Ez tea?
- A vendéglátóink először ránk támadtak. - Bizony.
Aztán kárpótlásul meghívtak
erre a csodás ebédre.
Annyira jó... Isteni minden!
Jaj, de jól esik!
Örülünk, hogy ízlik, földi lény.
Ezek... beszélnek. Beszélő egerek.
- Ülj le, földlakó! - Köszönöm szépen.
- Igyál! - Bocsánat.
- Óhajtotok még valamit? - Nem, semmit, köszönjük.
Odakint leszek, ha esetleg...
Igaza volt.
- Igyál, kérlek! - Igen.
Igaza volt.
És most munkára!
A munkára!
Egyetek!
Bocs.
A Végső Kérdést keresve rengeteg időt eltöltöttünk a Földön,
de az végül a pofánkba robbant. Szó szerint.
Itt lépsz be a képbe. Elmehetnénk egy jól fizető
5-D tévé-talkshow-ba.
De ahhoz kéne valami eredmény.
Kell a Végső Kérdés. Vagy valami afféle.
- Világos. - Újra megcsináltuk a bolygót.
Már csak egyetlen apróság kell.
- A te agyad. - Aha.
Teát?
Jól értettem? Az agyam kell nektek?
Attól lesz teljes a program.
Az agyam nekem is kell. Használom.
- Nemigen. - Nemigen? Pimasz kisegér!
Zaphod! Trillian!
Ford!
Mit raktatok a kajába!?
Mit raktatok a teámba!?
Nyugi, nem is fogod érezni.
Várjatok!
Egy kérdés kell, amire jó válasz a 42?
"Mennyi 6x7?"
"Hány vogon tud kicserélni egy villanykörtét?"
Jobbat mondok! "Hány utat járjon végig az ember?"
Ez nem is rossz!
Örülök. Nektek adom. Tele van a fejem kérdésekkel,
és egy válasz se okozott nekem
soha egy jottányi boldogságot.
Kivéve egy.
A legfőbb. Az egyetlen kérdés, amire valaha választ akartam:
Ő az igazi?
És arra a válasz nem "42", hanem "igen".
Kétségtelenül, egyértelműen, tagadhatatlanul: igen.
És ettőI egy hétig,
egyetlen röpke hétig szomorú kis létezésecském során
boldog voltam.
Jó válasz.
Ugyan! Mi híresek akarunk lenni, nem boldogok.
- Mi ez az "ő-e az igazi"-para? - Ki az agyát!
Ne vegyétek el az agyam! Ne vegyétek el az agyam, egerek!
Nem én akarom! Én már híres vagyok.
Lődd le! Gyorsan, lődd le!
Basszus!
Elhányom magam.
Belgium.
Utánam!
Bal, jobb, bal, jobb!
Vigyázz!
Kösz, hogy otthagytatok.
De nem teszek szemrehányást.
Elnök úr, azért jöttünk, hogy megvédjük önt.
Kösz, rendesek vagytok.
Tűz!
Ne!
Nem kell izgulni.
A vogonok az univerzum legrosszabb céllövői.
- Az istenért, hagyják abba! - Tüzet szüntess!
Most már a fejem is fáj.
Marvin!
Jaj, ne!
Törölközője van! Futás!
Lelépünk innen! Hogy kell ezt vezetni?
Mi van?
Kell a puska!
Beindítjuk a hajtóművet. Indulj be! Gyerünk!
Gyerünk! Tűz! Tűz!
Tűz, tűz!
Bezárta belülrőI!
Körbe kell mennünk!
Gyertek fedezékbe!
Elég!
Elég! Ne lőjetek ránk!
Jaj, de le vagyok lombozva!
Nem akarok tovább élni!
Minden olyan minek!
- Jól vagy? - Igen.
Bocs az űrhajódért, Arthur.
Megmentetted az életünket.
Tudom. Hát nem rémes?
Fel kell tenni a kérdést: mi értelme az egésznek?
Indulhatsz!
Igen, lehetséges, de nem hiszem... Mindegy, megkérdezem tőle.
Most szóltak a fiúk,
hogy már majdnem készen vagyunk,
úgyhogy most már befejezzük a Földet.
Minden pontosan úgy lesz, mint amikor eljöttél.
Hacsak nem akarsz...
nem akarsz... megváltoztatni valamit.
Van esetleg valami, ami szerinted nem kell a Földre?
Van. Én.
Halló?
Nem, jó így. Igen, így marad. Igen.
Menjünk el valahova!
Remek ötlet! Mondj egy jó helyet!
Tudok egy jó vendéglőt a világ végén.
Csipegetnék valamit.
El kell mennem Hummához. Van nála valami cuccom.
- Úgy rémlik. Tisztára kuka vagyok. - Ne félj, bébi, rendbe hozlak.
Helyes! Rázzunk egy pörgőset, bébi! Csak te meg én!
Gyerünk!
- Megvan a törölköződ? - Megvan. Miért? Szükség van rá?
- Mindig. - Persze.
Nem megyek sehova a csodás törölközőm nélkül.
Kapaszkodjatok!
Életkörforgás beindítása következik: három, kettő, egy...
Rendben.
Nem mintha bárki figyelne rám,
de az a vendéglő a világ másik végén van.
DOUGLASNEK
Magyar szöveg: Tóth Tamás Molnár István fordítása alapján
Viszlát, és kösz a sok halat!
Delfin megy, ember itt marad
Szóltunk, de nem hallgattatok ránk!
Az IQ-ban ti emberek
Nem vagytok versenyképesek
Kár volt így tönkretennetek Földtekétek!
Agyő, agyő és kösz a sok halat!
Bolygótok fix, hogy veszni fog
Nincs már mért sápítoznotok
Kösz mindent, és nyugodjatok békességben!
A tonhal-háló rossz dolog,
de másként édik voltatok
Főként a gyermekek és a várandós nők.
Agyő, agyő, agyő, agyő, agyő!
Agyő, agyő, és kösz a sok halat!
Ez az!
Hadd szóljon!
Viszlát, és kösz a sok halat!
Delfin megy, ember itt marad
Szóltunk, de nem hallgattatok ránk!
Ó, ránk!
A tonhal-háló rossz dolog,
de másként édik voltatok
Főként a gyermekek és a várandós nők.
Agyő, agyő, agyő, agyő, agyő!
Agyő, agyő, és kösz a sok halat!
A sok halat!
Természetesen köztudott, hogy a fecsegés öl,
mégis olykor lebecsüljük ezt a veszélyt.
Például épp mikor Arthur kimondta,
hogy "Nem megyek sehova a csodás törölközőm nélkül",
szeszélyes alakú hézag nyílt a téridő folytonos szerkezetében,
és a szavak messze visszarepültek az időben,
s egy csaknem végtelenül távoli galaxisba értek,
ahol különös és harcias lények épp egy rettenetes
csillagközi háború küszöbén álltak.
Az ellenséges vezérek fekete, gyémántos harci rövidnadrágjukban
utoljára ültek le tárgyalni,
s halálos csend ereszkedett közéjük.
Ekkor Arthur szavai
- "Nem megyek sehova a csodás törölközőm nélkül" -
átsuhantak a konferenciatermen.
Sajnos ez a mondat a helyiek nyelvén
a lehető legszörnyűbb sértés volt.
A szemben álló felek
félretették hát nézeteltéréseiket,
és közös támadást indítottak a mi galaxisunk ellen,
amit egyértelműen azonosítottak a sértés forrásaként.
A harci hajók, miután évezredekig repültek
a hatalmas kozmikus űrön át, süvöltve rázúdultak a Földre,
ahol, egy méretarány-számítási hiba folytán
véletlenül az egész flottát lenyelte egy kiskutya.
Akik ok és okozat kölcsönhatását tanulmányozzák
a világegyetemben,
azt állítják, hogy az ilyen esetek mindennaposak.