A kapitány naplója, csillagidő 47304,2.
Az Enterprise megérkezett a Kesprytt III rendszerbe,
hogy elbírálja a rendszerben lakó nép, a kes
rendhagyó csatlakozási kérelmét a Föderációhoz.
Ma reggel megint tizenöt percet késett.
Ez már a harmadik alkalom ezen a héten.
Jean-Luc, gondolom fogalma sincs róla, hogy miről beszéltem, ugye?
Valóban nincs. Sajnálom.
Nos, az elmúlt tizenöt percben éppen Ogawa nővérről és Markson zászlósról meséltem.
Valóban? Nagyon sajnálom.
A küldetés miatt aggódik? - Legalábbis vannak bizonyos aggályaim.
A bolygó felét fel kellene vennünk a Föderációba,
a másik fele viszont nem kíván csatlakozni.
És a kesek nem is a teljes bolygót birtokolják,
hanem csak úgy a háromnegyedét.
A prytteket nem hagyhatjuk ki,
nekik viszont eszük ágában sincs csatlakozni sem más fajhoz, sem a Föderációhoz.
Eddig a Föderáció minden egyes tagja egységes világ volt a csatlakozása idején.
És már maga az egységesség is bizonyította
hogy sikerült megoldaniuk bizonyos szociális és politikai problémákat
és így alkalmasak arra, hogy egy nagyobb közösség része legyenek.
Az alapján amit eddig tudunk, a kes igen fejlett nép.
De a prytt nem az. Ők tulajdonképpen azt is mondhatnánk, hogy idegengyűlölők.
Ugyan, gondoljon csak a Földre.
Mi lett volna mondjuk ha egy régebbi állam, mondjuk Ausztrália
2150-ben nem fogadta volna el a Világkormányt.
Ez a tény kizárta volna a csatlakozásunkat?
Ez azért nem ugyanaz...
"Riker a kapitánynak." - Hallgatom, Egyes.
Üzenetet kaptunk Mauric nagykövettől. Szeretne találkozni önnel és Dr. Crusher-rel.
Értesítse, hogy hamarosan ott leszünk.
Köszönöm a reggelit.
Várjon csak holnap reggelig... Valami különlegeset terveztem.
Egy vulkáni ételt. Többet nem mondok.
Kapitány, Doktor.
Már beállítottam Mauric nagykövet rezidenciájának koordinátáit.
Akkor ne várassuk tovább.
Enterprise a Kes Biztonsági Erők Egyes Reléállomásának:
készen állunk az átsugárzásra. - Értettem Enterprise.
Kikapcsoltuk a védőpajzsot. - Megkezdem a sugárzást.
Energiát.
Itt az Egyes Reléállomás.
készen állunk a kapitány és az egészségügyi tiszt fogadására.
Itt az Enterprise.
Már be is fejeztük a sugárzást. Megérkeztek a felszínre.
Negatív, Enterprise. Itt nincsenek.
Az űr a legvégső határ.
Ennek végtelenjét járja az Enterprise csillaghajó,
melynek feladata különös, új világok felfedezése;
új életformák, új civilizációk felkutatása;
és hogy eljusson oda, ahol még senki sem járt azelőtt.
Beverly.
Mi történt? - Nem tudom.
Az utolsó emlékem az, hogy le akartunk sugározni a felszínre.
Valószínű, hogy a Kesprytten vagyunk.
És ez nagyon úgy néz ki mint egy börtöncella.
Csak az a kérdés, hogy miért vagyunk itt.
Nem tudom mi oka lenne Mauric nagykövetnek arra, hogy foglyul ejtsen bennünket.
Jean-Luc, van itt valami... - Mi az?
Hadd lássam. - Mi az?
Egy beültetés...
Azt hiszem, az agytörzshöz kapcsolódik.
Valami vezérlőszerkezet?
Nem tudom. De nem hiszem hogy használna az egészségünknek.
Megkérdezhetem, mi folyik itt?
Ha túszként tartanak fogva, akkor...
Maguk nem túszok, hanem foglyok.
És ki adta maguknak ezt a értelmetlen parancsot?
A Prytt Védelmi Minisztérium.
A vád: összeesküvés az ellenséggel.
Az ellenséggel? A kesekre gondol? - Azért nem vagyunk teljesen ostobák.
Tudjuk, hogy a kesek katonai szövetségre akarnak lépni a Föderációval
és ezt nem nézhetjük tétlenül.
Az információik tévesek. Semmi olyasmit nem tervezünk ami...
Nem voltak kétségeink afelől, hogy tagadni fognak mindent.
Az agykérgükhöz csatlakoztatott beültetések
hamarosan szinkronizálják a magasabb idegi funkcióikat,
ezután hozzá tudunk férni minden minket érdeklő információhoz.
És akkor rá fognak jönni, hogy igazat mondtunk.
Ezt majd meglátjuk.
A transzporter hibátlanul működik.
Teljes diagnosztikát végeztünk a főbb rendszereken.
Akkor mi történt a kapitánnyal és Dr. Crusher-rel?
Parancsnok, a napló szerint
a transzportersugarakat nagy koncentrációjú anti-gravitonrészecskék érték.
Ez alapján egyfajta vonósugárra lehet következtetni.
Lehet, hogy a sugarakat eltérítették.
Meg lehet állapítani, hogy hová kerültek?
Úgy tűnik, hogy a Prytt Szövetség területére érkeztek.
Mit akarnak a pryttek Picard Kapitánytól és Dr. Crusher-től?
Fogalmam sincs. És nem lesz könnyű kitalálni.
Eddig következetesen elzárkóztak minden kapcsolat-felvételi kísérlettől.
A legjobb lesz ha a kesekre bízzuk a dolgot.
Hívja fel Mauric nagykövetet. Mondja meg neki, hogy találkozni akarok vele.
Mi az? - Hogyhogy mi az?
Miért bámul?
Nem bámulom. Csak azon gondolkodtam, hogy juthatnánk ki innen.
Talán találunk valami építési hibát. - Na persze...
Beverly. Egy ilyen helyzetben az egyik legfontosabb dolog,
hogy az ember pozitívan gondolkodjon és ne adja fel a reményt.
Minden csapdából ki lehet jutni, minden rejtélyt meg lehet oldani.
A fenébe!
De legalább nem halunk éhen.
Viszont úgy tűnik, itt akarnak tartani bennünket egy darabig.
Azt hiszem, kezdek negatívan gondolkodni, Jean-Luc.
A trikorderem... - Működik?
Igen!Hmm, valaki megváltoztatta a programját...
Olyan, mint egy térkép. - Igen. Egy szökési útvonal?
Ezek szerint az őrök egy része a keseknek dolgozik.
Meglehet. De az is előfordulhat, hogy mindez csak egy gondosan kidolgozott csapda.
Ha engem kérdez, én azt mondom nézzük meg mi vár ránk odakint.
Egyetértek. Ki tudjuk nyitni valahogyan a cella ajtaját?
Igen. Megadták a nyitókódot.
Parancsnok, azt hiszem az egész kormányunk nevében beszélhetek,
mikor kifejezem legmélyebb sajnálatomat ezen váratlan eseményt illetően.
Ez barátságos gesztus, nagykövet,
de nem kell aggódnia. Sem önt személyesen, sem a Kes Kormányt nem vádoljuk semmivel.
A célunk most nem is az, hogy felelősöket...
találjunk, hanem hogy megtaláljuk a tisztjeinket.
Ebben egyetértek.
Három órán belül felkészítünk és útnak indítunk egy mentőcsapatot
a Prytt fővárosba.
Nagykövet, még meg sem kíséreltük az ügy diplomáciai rendezését.
Nem szeretnénk erőszakhoz folyamodni, csak ha már minden más lehetőséget kipróbáltunk.
Nem hiszem, hogy diplomáciával bármire is juthatnánk.
Tudja, nem is igen tartunk fenn ilyenfajta...
kapcsolatot a pryttekkel. Sem nagykövetekkel...
sem más hivatalos módon nem tudunk kapcsolatba lépni velük.
Gondolom valami kommunikációs rendszerük csak van, egy bolygóméretű vészhelyzet esetére.
Még soha nem volt szükségünk ilyesmire.
Bemérhetjük az általuk kommunikációra használt...
frekvenciatartományt és küldhetünk egy üzenetet.
Hogy őszinte legyek,
a pryttek egy fanatikus idegengyűlölő nép, nem sok hajlandóságot mutatnak a tárgyalásra.
Még ha sikerül is kapcsolatba lépni velük, az puszta időpocsékolás lesz.
Mégis, mikor volt velük utoljára diplomáciai kapcsolatuk?
Úgy száz éve.
Talán időközben megváltozott náluk egy s más.
Nos, el kell ismernem, volt néhány nem hivatalos kapcsolat.
Azokról azonban nem beszélhetek.
De biztosíthatom önöket, gyakorlatilag semmit sem változtak.
Ha meg nem sértem, nagykövet,
mindezek ellenére szeretnénk kapcsolatba velük, mielőtt erőszakhoz folyamodnánk.
Nincs ellenvetésem, parancsnok.
De azért megkezdjük a mentőakció előkészítését.
Rendben. - Lenne itt még valami...
A jelek szerint a pryttek a lesugárzásról szóló információkhoz
a kommunikációs rendszerünk egy sérülékeny pontján keresztül jutottak hozzá.
Ha itt, az Enterprise-on alakíthatnék ki egy műveleti központot,
az biztonságosabb megoldás lenne az én számomra is.
Mr. Worf a segítségére lesz. - Köszönöm, hadnagy.
Csak ön után.
Talán valami nincs rendben, nagykövet?
Nem, nem. Csak leellenőrizzük a kabint.
Biztosíthatom, hogy erre semmi szükség.
Biztos vagyok benne, hogy így van...
Igen, minden rendben.
Mint az Enterprise biztonsági főnöke, kötelességem a segítségükre lenni.
Nem szükséges, majd mi mindenről gondoskodunk.
Nagyon köszönjük, hadnagy.
Valami hőforrás van a közelben... Egy lávafolyam, vagy földalatti hőforrás.
Egy lávafolyam, úgy harminc méterrel alattunk.
A térkép szerint arra kell továbbmennünk.
Gyúlékony gáz nyomait észlelem.
Az egész kamra tele van ilyen hasadékokkal, amikből metán szivárog...
Át tudunk jutni? - Talán...
Hogy mondta? - Nem mondtam semmit.
A kitörésekben van némi rendszer.
Ki tudjuk kerülni őket. - Szóljon, hogy mikor.
Most.
Abbamaradtak a kitörések... - A gáz felgyülemlett!
Letapogattam a pryttek teljes kommunikációs hálózatát
és sikerült kapcsolatot létesítenem a kormányzati központ beléptető-rendszerével.
Meg lehet állapítani, hogy hogyan létesíthetünk összeköttetést a miniszterelnökkel?
Nagyon valószínű. De a prytteknek nincs összeköttetésük a határaikon túli területtel.
Azt hiszem nagy meglepetést fog okozni nekik a hívás.
Valamikor mindent el kell kezdeni... Nyisson meg egy csatornát.
Itt Horat miniszterelnök rezidenciája. Miben lehetek a szolgálatára?
Itt William T. Riker parancsnok beszél, az Enterprise nevű föderációs csillaghajóról.
Az Enterprise? Az a hajó ami a bolygónk körül kering?
Így van. - Hogyan fértek hozzá ehhez a csatornához?
Nem tudtunk kapcsolatba lépni a kormányukkal, ezért próbálkoztunk ezzel.
Engedélyezte ezt a hívást a Védelmi Minisztérium?
Mint már mondtam, nem sikerült...
Nem vagyok hajlandó részt venni egy engedély nélküli beszélgetésben.
Megszakítom a kapcsolatot.
Nem valami barátságosak, igaz? - Nem, uram.
Uram, bejövő hívás. A Prytt Védelmi Tanács.
Ezek szerint felpiszkáltunk valakit. Képernyőre.
Enterprise, itt Lorin, Védelmi Miniszter.
Azonnal függesszék fel az engedély nélküli kapcsolat-felvételi kísérleteket!
Miniszter asszony, kapcsolatba szerettünk volna lépni valakivel a kormányuktól,
mert a jelek szerint fogva tartják két...
tisztünket. Azt hiszem lenne mit megbeszélnünk.
Én viszont nem látok erre semmi okot.
Ha nem hagynak fel a próbálkozással,
akkor támadó lépéseket fogunk kezdeményezni a hajójuk ellen.
A fegyverzetük nem jelent veszélyt az Enterprise számára.
Azért jobb lesz ha egyelőre teljes energiára kapcsoljuk a pajzsokat.
Valami baj van, parancsnok?
A pryttek elzárkóztak az ügy megbeszélésétől.
Ezt sajnálattal hallom. Van viszont egy hírem, ami felvillanyozza majd önöket.
Sikerült kiszabadítanunk a kapitányukat és a doktornőt.
Tessék? - Egy börtönben voltak fogva tartva,
de egy ügynökünknek sikerült hozzásegítenie őket a szökéshez.
Most hol vannak? - A határ felé tartanak.
Az ügynökünktől kaptak egy térképet és utasításokat az útvonallal kapcsolatban.
Hogyan hozzák át őket a határon?
Ezt az információ bizalmas, de bízzanak bennünk. Megterveztük a dolgot.
Nagykövet, attól tartok, hogy ennél valamivel többet kell tudnom.
Megértem az aggodalmát...
De legalább annyit tegyen lehetővé hogy ezeket a fölöttébb kényes információkat
egy kevésbé zsúfolt helyen adhassam át.
A készenléti helyiség megfelelő lesz. - Én inkább a szállásomat javasolnám.
Az biztonságos.
Rendben.
Innen nem vezet tovább út. - Talán rossz helyen tértünk le.
Igen, én is. - Tessék?
Én is szomjas vagyok. - Én nem mondtam, hogy szomjas vagyok.
Pedig hallottam. Azt mondta: 'Nagyon szomjas vagyok'.
Gondolni valóban gondoltam erre, de szólni nem szóltam egy szót sem.
Gondolta?
A beültetések...
Ezek szerint a szinkronizációs folyamat megkezdődött.
Az implantok továbbítják a gondolatainkat.
Mire gondolok most?
Nem tudom.
Én sem észlelem a gondolatait. Talán csak véletlen volt.
Egyelőre komolyabb gondjaink vannak.
Megjelölték a térképen a kiutat? - Igen. Fölfelé kell mennünk.
Itt fel a kürtőn, úgy harminc méternyit,
utána lesz egy járat ami már a felszínre vezet.
Remek.
Ezt most tisztán észleltem.
Nem is annyira szavak voltak, mint inkább egyfajta félelem.
Félelem a magasságtól. - Akkor mégsem véletlen volt.
Különös érzés volt...
Egyszer csak megjelentek azok a gondolatok a fejemben.
Ha valóban magasságtól való félelmet érzett, egész pontos megérzés volt.
Ugyan, jöjjön. Annyiszor csináltuk már, olyan mint a holofedélzeten.
Egyik fogás a másik után, szép lassan de egyenletesen mászunk, és már fent is vagyunk.
Rendben.
Tetszik az új bútorzat.
Csak pár biztonsági berendezés. Az ember nem lehet elég óvatos,
ugye megérti? - Hát persze.
Rendben van.
Tehát, hogy tervezik kihozni az embereinket a prytt területről?
Amit most hallani fog, nem hangozhat el újra ezen a szobán kívül, megértett?
Nos, egy ideje vannak... barátaink a pryttek között.
Polgárok akik felismerték hogy az ellenségeskedésnek csak úgy vethetünk véget
ha valaki észhez téríti a prytt kormányt.
A pryttek kémkednek önöknek? - Kissé durván megfogalmazva, igen.
Ezek a barátaink egy Ohn-Kor nevű faluban várják az embereiket,
a kesi határ közelében.
A térképen meg van jelölve a találkozó pontos helye.
Már megbocsásson nagykövet, de valóban jó ötlet az
hogy két szökevény besétál egy prytt településre Csillagflotta-egyenruhában?
A kockázat minimális. Gyakorlatilag az egész falu az ügynökeink kezében van.
Amint Picard kapitány és Dr. Crusher felveszik velük a kapcsolatot,
haladéktalanul a határhoz kísérik őket.
Azért jobban érezném magam ha ez a találkozó nem ennyire nyíltan bonyolódna le.
Parancsnok, bízzon bennem.
Rengeteg hasonló tapasztalatunk van már a pryttekkel.
És különben sem kockáztatnánk meg hogy az embereiknek valami baja essék.
Még mindig bízunk abban, hogy esetleg felvételt nyerhetünk a Föderációba.
Valamelyikünk éhes. - Azt hiszem én.
Nem gondolna valami másra? Így én is éhes leszek.
És mégis mire? - Bármire csak ne egy tál zöldséglevesre.
A nagymamám levesei. Borsó, sárgarépa.
Beverly! - Bocsánat.
Ez azért nem olyan nagy kérés vagy igen?
Nem, de ugyan mit tehetnék? Erre gondoltam és nem tudom megállni.
Igaza van...
Nem csinálhatunk ekkora ügyet minden gondolatból, ami éppen a másik eszébe jut.
Azért különös micsoda zűrzavar van a tudatalattinkban...
Különös emlékek törnek a felszínre, elfelejtett dalok...
ábrándok, összefüggéstelen adatok.
Kezdem tisztelni a született telepatákat azért, hogy uralkodni tudnak ezen a zűrzavaron.
Egyáltalán hogyan tudnak kiszűrni egyetlen gondolatot,
mikor ez az egész ott kavarog a másik fejében?
Ezt egyáltalán nem találom viccesnek.
Csak ki akartam próbálni, hogy még mindig hallgatózik-e.
Attól tartok ez a kapcsolat csak még erősebb lesz.
Talán ha eltávolodunk egymástól, gyengül az 'áthallás'.
Nem mintha nagyon zavarna, ha hallanom kellene a legtitkosabb gondolatait...
Azt elhiszem.
Jean-Luc.
Mi történt?
Nem tudom. Hirtelen szédülni kezdtem.
Én is.
Velünk semmi baj. Talán a levegőben van valami.
Pont mint az előbb. És amikor közelebb jött, elmúlt.
Úgy tűnik, hogy függünk egymástól.
Mi az?
Nem tudom, melyik hegyet kell megmásznunk. Ezt vagy a másikat?
A térkép kissé pontatlannak tűnik. - Hadd nézzem...
Arra.
Egyáltalán nem biztos benne, igazam van? - Hmm?
Úgy értem, úgy tesz mintha pontosan tudná merre kell mennünk, de csak találgat.
Máskor is így csinálja?
Nem. De vannak helyzetek,
mikor a kapitánynak mindenképpen bizalmat kell keltenie az embereiben.
Sajnálom. Nem tudtam megállni.
Régen rájöttem már, hogy ha úgy hozza a helyzet, szereti felhívni magára a figyelmet.
De legalábbis hozzászoktam, hogy kimondom amit gondolok.
Már kisgyerekként is képes voltam bárkinek az idegeire menni a megjegyzéseimmel.
És a barátainak is. Például egy Tom Norris nevű fiatalembernek.
Így van. Amikor egyszer találkoztunk, ott hagyott...
mikor azt mondtam neki: "Ez egy szakáll."
."vagy csak piszkos az arcod?"
Ennél azért komolyabb a dolog. Most nevet rajta,
de valójában nagyobb hatással volt önre az eset.
Igen.
Vicces beszólásnak gondoltam, de megsértettem vele.
Régen volt már, de tanultam belőle.
Igazán csábító dolog megosztani ezeket a gondolatokat és érzéseket...
De még mennyire. Menjünk tovább.
Szerintem is így van.
Meg kell próbálnunk másik utat találni a faluba.
Nem. Akkor vagy nagyot kerülünk, vagy erre megyünk.
Viszont alig két kilométerre van a határ.
Egy erőtér védi de azzal ráérünk foglalkozni akkor ha ott vagyunk. Jöjjön.
Rendben.
Valami baj van? - Üljön le.
Picard kapitány és Dr. Crusher még nem érkeztek meg a megbeszélt találkozóhelyre.
Tudja hol vannak? - Egyelőre nincs semmi információnk.
Viszont az elég különös, hogy a tisztjeik eddig gondosan követték az előre kidolgozott tervet,
most viszont hirtelen eltűntek a találkozó előtt.
Lehetséges, hogy újra fogságba estek.
Ezt az informátoraink azonnal jelezték volna.
És mivel a jelek szerint nem fogták el őket,
lehet, hogy egy másik találkozópontra mentek, ahol persze mi nem találhatunk rájuk.
Másik találkozópont? Ezt nem értem.
Hát persze, hogy nem.
Honnan is tudhatná, hogy a kapitánya és a doktor azért találkoztak a pryttekkel,
hogy katonai szövetségre lépjenek a Föderációval.
Hogy mi? - Ravasz terv volt.
Először félrevezetik a saját tisztjeiket, eljátszva, hogy eltűntek,
utána megejtik a tárgyalásokat és közben még azt...
is elérik, hogy néhány ügynökünk felfedje magát.
De arra nem számítottak, hogy ilyen gyorsan kiszabadítjuk őket a börtönből
és így nem tudják megtárgyalni az új barátaikkal a kesek elpusztítását, igaz?
Ez nevetséges. Hát maguk mindenhol összeesküvést gyanítanak?
A kesek hívták ide minket. Ugyan miért akarnánk a pryttekkel megállapodni?
Valóban! Miért?
Felőlem azt hisznek, amit akarnak.
Mi viszont megkeressük az embereinket, akár segítenek, akár nem.
Akkor itt az ideje, hogy elhagyjuk az Enterprise-t.
Én is épp így gondoltam. És itt ne felejtsék ezt a sok vacakot.
Nincs semmi?
Kezdem azt hinni, hogy ezen a bolygón semmi ehetőt nem lehet találni.
Holnap ilyenkor már az Enterprise-on leszünk
és akkor villát és kést ragadva lerohanhatja a legközelebbi replikátort.
Pedig én vulkáni reggelit ígértem holnapra, de ez így...
Nem szívesen reggelizik velem. - Ez nem így van.
De igen. A 'reggeli' szóra azonnal beugrott önnek: mennyire utálom.
Ez igaz, de nem így értettem. - Hanem?
Elismerem, én... nos, nem nagyon ízlett...
amit az utóbbi időben reggeli gyanánt tálaltam.
Én úgy gondolom, hogy a reggeli legyen valami egyszerű...
Ön pedig az utóbbi időben mindenféle mesterfogásokat diktált belém.
Kávé és croissant. Ezzel be is érné, így van?
De hát miért nem mondta? - Nem tartottam olyan fontosnak.
Ön sem szereti a bőséges reggeliket.
Nem. Általában én is csak valami egyszerűt eszem,
de azt gondoltam örülne a változatosságnak.
Tudja azt hiszem, hogy ezután már csak a kávé és a croissant marad nekünk.
Imádom a tábortüzet.
Azt hiszem, a lángok és a füst szaga miatt van...
Már gyerekként is valahogy megnyugtatónak találtam.
Emlékszem mikor Jackel és Wesley-vel táborozni mentünk a Balfour tóhoz.
Wesley magnéziumdarabkákat dobált a tűzbe és figyelte ahogy felvillannak.
Jack többször mondta neki...
Micsoda?
Jean-Luc, hallottam. Ne tagadja le.
Mikor Jacket és magamat említettem, egy hullámot éreztem, egy érzést.
Nem tudtam, hogy így érez.
Valóban nem?
Azt mindig is éreztem, hogy van köztünk...
egy nagyon erős érzelmi kapocs,
de soha nem gyanítottam, hogy ennyire erősek az érzelmei.
Szerelmes volt. Miért nem mondta egyszer sem?
Mert a legjobb barátom felesége volt.
Először ártalmatlan dolognak tartottam,
aminek inkább a hormonok, mint a valódi érzelmek az okozói.
De a következő hónapokban egyre több időt töltöttünk el hármasban...
És egyre inkább tudtam, hogy itt többről van szó.
Pedig nem lett volna szabad, hogy így legyen.
És bár soha nem szűntem meg így érezni, nem mutattam ebből semmit ön felé.
És ezért bűntudatot érzett Jack halálakor.
Már sokkal azelőtt is...
Mert így éreztem a legjobb barátom felesége iránt.
Azután később a baleset után,
megfogadtam, hogy soha többé nem beszélek az érzéseimről.
Mert az olyasmi lenne mintha elárultam volna a barátomat.
Ezért akarta annyira megakadályozni, hogy az Enterprise-ra kerüljek.
Nem tudtam, hogyan kellene reagálnom.
De aztán szép lassan kénytelen voltam beismerni...
hogy nem tudok mit tenni az érzéseim ellen.
Húsz év. Akárhogy is, régen volt.
És most barátok vagyunk.
Igen, barátok.
Na jó...
Hosszú út vár még ránk holnap.
Ideje lenne aludni. - Igaza van...
Nagykövet, köszönöm, hogy eljött. - Parancsnok.
Azt hiszem itt az ideje, hogy egyszer s mindenkorra tisztázzuk ezt a félreértést.
Hívja Lorin miniszter asszonyt. - Igenis, uram.
Enterprise? Már mondtam, hogy ne próbáljanak engedély nélkül kapcsolatba lépni velünk.
Igen, tudom. De azt hiszem le kellene ülnünk és megbeszélni a fennálló problémát.
Mauric nagykövet is itt van hogy... - Ez engem egy cseppet sem érdekel.
Egyikőjüknek sincs mit mondanom.
Parancsnok, csinálhat bármit, én tudom, hogy együtt dolgoznak a pryttekkel.
Majd meglátjuk. Mr. Worf.
Azt hiszem vár minket valaki a tanácsteremben. Erre parancsoljon.
Tudhattam volna, hogy aki képes szóba állni a kesekkel, az ilyesmitől sem riad vissza.
Sajnálom miniszter, de nem hagyott nekünk más lehetőséget.
Nem kell úgy tenniük mintha ellenségek lennének.
Ha azt hitték, hogy eltitkolhatják, hogy katonai szövetséget kötnek, tévedtek.
Többet tudunk a dologról mintsem gondolnák.
Azt javaslom, üljünk le és próbáljuk meg kitalálni...
hol van Picard kapitány és Dr. Crusher.
Vele. Semmi esetre sem fogok egy asztalhoz leülni.
És én sem vele!
Rendben, akkor álljanak. De beszéljenek végre egymással!
Nem vagyok felhatalmazva arra, hogy beszéljek egy kesi követtel.
Akkor beszéljen velem! Hol vannak a tisztjeink?
Ne tegyen úgy mintha nem tudna róla.
Gyerünk, tovább.
Jól vagyok.
Ismerjük azt a tervüket hogy
föderációs technológia felhasználásával új harci műholdakat építenek.
De majd meglátják, hogy felkészültünk rá. - Ez egy értelmetlen hazugság.
És mi van a maguk tervével arról, hogy velük együtt elfoglalják a Kolrod-szigetet?
Na ez aztán már több a soknál! A Kolrod mindig is a prytt...
Elég legyen!
Nagyon úgy látom, hogy a diplomáciai vitákkal itt nem jutunk semmire.
Nincs időm az egyezkedésre, úgyhogy játsszunk nyílt lapokkal.
Attól tartanak, hogy a kesieket felveszik a Föderációba.
Így van.
Az Enterprise elsőtisztjeként megnyugtathatom, hogy erre a leghalványabb remény sincs.
A kes nem érett még a tagságra.
Magának nincs felhatalmazása arra, hogy ezt eldöntse.
És ennek a mostani színjátéknak köszönhetően
azt hiszem, hogy a kérvényünket közvetlenül a Föderációs Tanácshoz fogjuk beadni.
Meg fogják hallgatni. - Ahogy a mi jelentésünket is.
És már most megmondhatom, hogy fog szólni az elsőtiszt jelentése.
"A Kesprytt, egy meglehetősen elmaradott világ."
"Sok megoldatlan politikai szociális és katonai problémával."
"Bár a kes egy barátságos és demokratikus nép,"
"a döntéseiket bizalmatlanság, igazságtalanság és üldözési mánia irányítja."
"A felkért tiszt véleménye, hogy még nem alkalmasak a tagságra."
Most pedig...
beszéljünk az eltűnt tisztekről.
Még mindig kémkedéssel vádoljuk őket. A hallottaktól sem változott meg a véleményem.
Egyvalamit jobb ha figyelembe vesz
ha csak egy hajuk szála meggörbül, a Csillagflotta vizsgálatot fog kezdeményezni,
ami azt jelenti, hogy még több csillaghajót küldenek ide
és válaszokat fognak követelni.
Ha kell, kihallgatják a teljes lakosságot és nem lesznek túl kellemesek a kérdéseik.
Emlékszik még mennyire felháborodtak, amikor csak...
egyetlen emberükkel akartunk kapcsolatba lépni?
Képzelje csak el mi lesz itt,
mikor tíz hajó fog keringeni a bolygó körül és mindegyiknek meg lesznek a maga kérdései.
Az érzékelőikkel mindent átvizsgálnak, majd felderítőcsapatokat küldenek le.
És mindezt amiatt, mert maga nem akart segíteni megtalálni a tisztjeinket.
Azt hiszem a trikorderrel létre lehet hozni egy olyan multifázisos energiaimpulzust
ami meggyengíti annyira az erőteret, hogy áthatolhatunk rajta.
Nem a frekvencia moduláció a felsőbb tartományban van.
Jönnek. - Sietek, ahogy csak tudok.
Miniszter asszony, a nő megvan. A másik átjutott a kesi oldalra.
Jó munka volt. Továbbítsák a pontos koordinátákat az Enterprise-ra.
Értettem.
Köszönöm, miniszter asszony. És most, ha megbocsátanak...
Mauric panaszt akar tenni a Föderációs Tanácsnál. Nem megy vele sokra.
Ebben egyetértünk, Egyes.
Lemaradtam valamiről?
Természetesen.
Bizony, ebben teljesen igaza van.
Ez nagyszerű volt. - Örömömre szolgált.
Félre ne értsen, Jean-Luc de örülök hogy már nem kötődünk annyira egymáshoz.
Tehát megsokallta a társaságomat?
Csak némi késztetést érzek arra, hogy fél percenként ellenőrizzem, hogy a közelben van-e.
Olyan érzésem volt, mintha az egyenruhám részévé vált volna.
A szabadságra.
Most éppen mire gondol?
Hogy bár kezdetben eléggé zavaró volt,
végül már egészen hozzászoktam ahhoz, hogy hallom a gondolatait.
És el kell ismernem, ez most egy kissé hiányzik.
Nekem is. Még akkor is ha néha túl közvetlen volt.
Tudja, nem tudtam aludni a múlt éjjel.
Csak feküdtem órákon át
és annak az implantátumnak köszönhetően...
, volt alkalmam látni néhány nagyon érdekes álmát.
Azért senkit nem lehet felelősségre vonni ami a fejében történik, amikor alszik.
És amikor ébren van?
Most, hogy részünk volt ebben az egyedülálló élményben. Mihez kezdünk?
Ezt, hogy érti? - Pontosan tudja, hogy értem.
Nem, nem tudom. Az implantátumot már kivették, vagy elfelejtette?
Most, hogy már tudjuk mit érzünk egymás iránt...
talán nem kellene tartanunk attól, hogy kifejezzük az érzéseinket.
Vagy ki tudja, talán mégis.
Azt hiszem jobb lesz ha most elmegyek.
Jó éjszakát. - Jó éjszakát.