Azonnal hívják ide a készenléti egységet.
Szóljanak Dr. Selarnak, hogy a járó betegeket küldje a hármasba én itt maradok.
Négyes transzporter a gyengélkedőnek, most érkeznek...
Vettem. Készüljenek fel.
Csak óvatosan. Lassan, ide.
Mi történt?
A lenáriaiak megtámadtak a tárgyalótermen kívül.
Leállt a szíve. Kösse rá a lélegeztető gépet.
Belső vérzése van. Kiégett a szívinplantátum szabályozója.
Máj és lépsérüléseket is szenvedett.
Miféle fegyver okozta ezt? - Sűrített tetryon sugár.
40 köbcenti inaprovaline-t.
Csökken az agyi aktivitás. Agykéreg stimulálást.
Most.
Újra.
A légzőszervek leálltak.
Az agykéreg aktivitása tovább csökken. Az istenit!
Kérek 35 köbcenti...
Üdvözlöm a túlvilágon, Jean-Luc. Meghalt.
Az űr a legvégső határ.
Ennek végtelenjét járja az Enterprise csillaghajó,
melynek feladata különös, új világok felfedezése;
új életformák, új civilizációk felkutatása;
és hogy eljusson oda, ahol még senki sem járt azelőtt.
Mi ez az egész, Q?
Mondtam már. Maga halott.
Ez a túlvilág és én vagyok Isten.
Maga nem az Isten! - Istenkáromló!
Örülhet, ha nem űzöm el, vagy nem sújtok le magára.
A lényeg az, hogy az élete öt perccel ezelőtt véget ért,
Dr. Beverly Crusher szíves hozzá nem értése miatt.
Nem.
Én nem haltam meg.
Mert nem vagyok hajlandó elhinni, hogy a túlvilágon maga az úr.
A galaxist azért ennél jobban tervezték meg.
Ám legyen. Ha tényleg meg akar bizonyosodni
arról, hogy valóban meghalt, hajlandó vagyok ezt bebizonyítani.
Jean-Luc, megmondtam, hogy ne rohanj fejvesztve az Akadémiára.
Apa.
Figyelmeztettelek, hogy a Csillagflotta okozza majd a vesztedet,
de te nem hallgattál rám.
Most nézz magadra. Meghaltál jóval a te időd előtt.
Ebből elég, Q. - Miből elég?
Miért nem fogadtad meg a tanácsomat?
Hát nem tudtad, hogy én csak a legjobbat akarom neked?
Hagyja abba, Q.
És oly sok év után,
még most is képes vagy csalódást okozni nekem, Jean-Luc.
Nem ő az egyetlen aki szeretne beszélni magával.
Miért Jean-Luc? Miért tetted ezt?
Még vannak odalent emberek kapitány, nem hagyhatjuk ott őket!
Biztos van más megoldás, kapitány. - Tüzelnek ránk.
Ha ezen a pályán haladunk tovább... - Találatot kaptunk.
Ezek azoknak az embereknek a hangjai, akiket az évek során megölt
Akiket megöltem? Ezt, hogy érti? - A halál elhomályosította az emlékezetét.
Ezek a hangok azokéi,
akik a maga tetteinek vagy éppenséggel a tétlenségének áldozatai lettek.
Ha megbánta vagy bocsánatot akar kérni,
úgy vélem ők készek meghallgatni.
Igen mogorva társaság, úgyhogy én nem nyújtanám sokáig.
Nem áll szándékomban örömöt okozni magának.
Nem nekem, hanem magának, Jean-Luc.
Ez egy lehetőség arra, hogy lezárja a sötét múltat.
Nehezen hiszem el, hogy ezt a lelki üdvösségemért csinálja.
Most, hogy levetette porhüvelyét,
alkalmunk nyílik egy kis időt együtt tölteni.
Egy kis időt?
Meddig? - Örökké.
Biztos benne, hogy nem bánta meg vagy hogy nem érez bűntudatot a korábbi élete miatt?
Nem engedhetem meg, hogy egész végig csak siránkozzon és panaszkodjon.
Ha tényleg meghaltam, csak azt bánom, hogy magát is itt találtam.
Ez sértő, Jean-Luc.
Elvégre nem én okoztam a halálát.
Hanem ez.
Ez a... - A mesterséges szíve.
Egy igazival lehet, hogy tovább él,
mint ezzel a megbízhatatlan szerkentyűvel.
Apropó, miért volt szüksége műszívre?
Hibáztam. - Jól hallom, hogy megbánta?
Azóta sok mindent megbántam.
Valóban?
Nem volt bölcs dolog nekimenni három nauszikainak, ugye?
Valóban nem.
És nevetést hallottam?
Nehéz elhinni magáról hogy van humorérzéke, Jean-Luc,
főleg akkor, amikor hátulról leszúrják.
Akkoriban még más voltam,
öntelt és féktelen. Sok hiúság szorult belém,
de kevés bölcsesség. Olyan voltam mint maga.
Akkor sokkal érdekesebb lehetett. Kár, hogy megváltozott.
Az a kár, hogy leszúrtak,
mielőtt megtanulhattam volna a leckét.
Én kezdtem ki a nauszikaiakkal,
én mentem nekik, mert...
fiatal voltam és beképzelt.
Ha nagyobb lett volna a felelősségérzetem, nem lenne szükségem erre.
És harminc évvel később nem egy energiaingadozás végzett volna velem.
Szóval, ha mindent újra kezdhetne?
Minden másképp lenne.
Bravó. Bravó. - Ez szép volt.
Cortin. Cortin Zweller.
Igen. Öregem, ez aztán nagyot szólt!
Persze meg is érdemelted. - Ne légy úgy meglepődve.
Erre már számíthattál volna.
Marta Batanides.
Jól vagy? - Igen, Jól vagyok.
Csak ööö... csak egy kicsit összezavarodtam. Ennyi.
Ugyan már, most csak sajnáltatja magát.
Figyelj, én most elmegyek harapni valamit, aztán átmegyek a kaszinóba. Te is jössz?
Áhá...
Később utánatok megyek. - Biztos, hogy jól vagy?
Igen jól vagyok. Tényleg jól vagyok, Marta.
Gyere már, biztos egy másik randira siet.
Szóval erről van szó? Te aztán javíthatatlan vagy.
Álljon vigyázzba, Picard zászlós!
Q. - Magának Q kapitány, fiatalember.
Mi értelme van ennek a fantáziálgatásnak?
Biztosíthatom, hogy ez nem fantázia, ez a valóság.
Ismét 21 éves.
Egy vakmerő fiatalember, aki frissen került ki az Akadémiáról.
Nekem nem úgy tűnik.
De, mindenki másnak igen.
Nos, mintha azt mondta volna, hogy meghaltam.
De úgy tűnik, hogy nagyon is élek. - Ó, a halandók milyen korlátoltak.
Miért hiszik, hogy az életet és a halált merev korlátok közé kell szorítani?
Elvehetem az életét, de...
egy szempillantás alatt vissza is adhatom.
Egy pillanatra tegyük fel, hogy ez igaz.
Mi a célja azzal, hogy ide hozott?
Azt mondta sok mindent megbánt az életében.
Nos, itt az alkalom, hogy változtasson.
Változtatni? Úgy érti megváltoztatni a múltat?
Q, még ha valahogy vissza tudott is hozni az időben,
azzal bizonyára tisztában van, hogy ha bármilyen módon
megváltoztatjuk ezt az idősíkot, annak komoly következményei lehetnek.
Kérem! Kíméljen meg a történelemben
betöltött szerepének felnagyításától.
Amit itt tesz, attól nem omlik össze a Föderáció...
és nem robbannak szét a galaxisok.
Egyszóval, maga nem olyan fontos.
Nem teszem meg. Nem változtatok a történelmen.
Ám legyen!
Mivel ennyire ragaszkodik az idő folytonosságának a fontosságához...
ezennel személyesen garantálom magának
hogy azzal, amit itt tesz, senkinek sem árt
és nem lesz káros hatással arra, amit történelemként ismer.
Egyedül az életét kockáztatja és a lelki nyugalmát.
De most,
akár hisz nekem, akár nem, itt van
és kap még egy esélyt.
Hogy mit kezd vele az csakis magán múlik.
Tudja, hogy hol van?
Az Earhart Csillagbázison. Az Akadémia után rögtön ide kerültünk,
itt vártunk az első megbízatásunkra.
Pontosan.
Két nappal a nauszikai karddal való balszerencsés találkozása előtt.
Ennyi ideje van, hogy megváltoztassa, amit akar.
Ha el tudja kerülni, hogy ezúttal is leszúrják,
amit kétlek, visszaviszem oda, amit jelennek hisz
és tovább folytathatja az életét egy igazi szívvel.
És akkor nem halok meg? - Dehogyis nem.
Csak egy későbbi időpontban.
Ha nem tudom elkerülni az összecsapást? Ha nem tudok változtatni?
Akkor meghal az asztalon és egy örökkévalóságig együtt leszünk.
Bámulatos. - Örülök, hogy így látja.
Már csak egyvalami érdekel, Johnny.
Miért ütötte meg az a felettébb vonzó nő, csak nem olyasmit mondott?
A neve Corlina. És elintéztem, hogy ma elmehessek vele.
De ő rájött hogy,
már megbeszéltem egy másik randevút is egy másik nővel...
úgy hívták Penny.
És Corlina természetesen csalódott.
Nem is tudtam, hogy ekkora nőcsábász volt. Lenyűgöz.
Komputer, mennyi az idő? - 16 óra 11 perc.
Ami azt illeti Penny már vár rám egy ideje.
Hát, akkor menjen.
Hát, elég csöndes vagy ma.
Hol az a rámenős zászlós akivel tegnap találkoztam?
Akinek olyan megnyerő a mosolya és aki végig a szememet dicsérte.
Én csak eltöprengtem valamin.
Hmm... Na és mi lenne az a valami?
Penny, ööö...
Szeretnék beszélgetni veled. Szinte semmit sem tudok rólad.
Honnan jössz? Mi érdekel? Még a vezetéknevedet se tudom.
A Rigelről jöttem, a vezetéknevem Muroc és szeretem az egyenruhás férfiakat.
De azt hiszem ennyi elég is.
Mi a baj? Már nem találsz olyan vonzónak, mint tegnap este?
Nem, nem. Dehogyis.
Szerintem nagyon csinos nő vagy.
Csinos? Ilyesmit az idős hölgyeknek mondanak.
Te határozottan nem egy idős hölgy vagy.
Nem kell a sajnálatod.
Hol jár az esze?
Sosem mondta, hogy a nők kedvence volt.
Nem voltam az. Éretlen kamasz voltam.
aki hagyta, hogy az esze helyett a hormonjai irányítsák a tetteit.
A barátai tudják, hogyan kell mulatni. Tanulhatna tőlük.
Bocsásson meg.
Ő nyer. - Természetesen.
Azt hittem randid van.
Ő úgy döntött, hogy elmegy.
Öregszel, Johnny?
Köszönöm. Nagyon köszönöm. Köszönöm.
Nagyon ügyes vagy. Ebből sokkal jobban...
megélnél, mintha itt maradnál a Csillagflottánál.
Á, semmiség. Egy kis trigonometria és egy kis csuklómozgás.
A barokie, na az a játék!
Ember!
Kiállsz ellenem, ember?
Azt hiszem meg lehet győzni, hogy játsszak még egy partit.
Corey, ne játssz vele.
Miért? - Bajba kerülhetsz.
Ez egy nauszikai.
Elég rosszul viselik a vereséget.
Akárcsak én. - Nem Corey, hallgass rám.
Nagy hibát követsz el. Ne játssz. - Mi ütött beléd?
Kezdjük.
Látom találkozott a barátjával.
Úgy tűnik még nem döfték le.
Sajnálom ha csalódott. - Hmm!
Gyerünk, Corey.
Úgy látom Zweller zászlós jól játszik.
Veszteni fog. A nauszikai csal.
Tényleg? Kezdem kedvelni ezeket a lényeket.
Ha a történelem ismétli önmagát, Corey még az est folyamán rájön,
és meg akarja bosszulni.
És maga segít a legjobb barátjának kiköszörülni ezt a csorbát?
Legutóbb megtettem.
Megbütyköltem az asztalt, így megnyerte a visszavágót.
Picard, maga csalt?
Bámulatos. - Ostoba hiba volt.
A nauszikai nem vette jó néven, hogy kikapott és a barátai sem.
Elkezdtek sértegetni és harcolni akartak.
Én meg belementem.
Csodálatos történet.
Szíven érinti az embert, nem igaz?
Dom-jot. Tíz.
Dom-jot. Most ember jön dom-jotban.
Sokszor, sok helyen játszottam már,
de még soha sem láttam, hogy valakinek így gurult volna a golyó.
Tehát csalt? - Lefogadom, hogy valami mágneses kütyü volt
az övére szerelve. Azzal irányította a golyót. - Ez felháborító.
Elégtételt veszünk. - Mit forgatsz a fejedben?
Mi is megtehetjük azt amit ő. Csalunk.
Csakhogy mi az asztalon változtatunk, így visszafelé sül el a fegyvere.
Ezzel semmit sem oldasz meg.
Megtanulja, hogy nem ajánlatos kikezdeni a tisztjeinkkel.
Ezzel csak felbosszantanád.
És ez egy nauszikai esetében nem túl jó ötlet.
Bízd csak rám.
És ha nem lesz egyedül? Ha magával hozza néhány barátját is?
Gondolom akkor majd nekem is abban kell bíznom, hogy a barátaim majd kisegítenek.
Ó, Corey, biztos van ennél jobb megoldás is.
Mióta hátrálsz meg egy jó kis bunyó elől?
Nézd Corey mi már nem kadétok vagyunk, hanem tisztek.
és nekünk komolyabb irányelveket kell magunk elé tűznünk.
Jó ötlet volt, de most már felejtsük el jó?
Kiheveri.
Remélem.
Mi az? - Semmi.
Csak általában te akarsz mindenáron bosszút állni.
Igen. Az sokkal inkább rám vallana, igaz?
Igen.
De mindig is sejtettem, hogy azért dolgozik benned a felelősségérzet.
Vagy esetleg csak kezdek öregedni.
Talán csak a rangjelzések lettek nehezebbek, zászlós.
Picard zászlós és Batanides zászlós. Furcsán hangzik igaz?
Időbe telik megszokni.
Kár, hogy ezt nem együtt fogjuk megszokni.
Úgy értem, hogy mi hárman. - Ó, igen.
Tessék.
Virág!
Itt találok egy bizonyos John-Lüke Picard zászlóst?
Biztos az egyik szíved hölgye küldte.
Vannak dolgok, amik sosem változnak meg,
Remélhetem, hogy sikerült megzavarnom valamit?
Nem Q, semmi sem történt.
Kár. Vonzó teremtés.
Barátok voltunk. Semmi több.
Jól hallom, hogy ezt is megbánta? Jaj nekem!
Egyre több mindent bánunk meg a fiatalkorunkból, ugye?
Egyáltalán nem bánom, hogy Marta a barátom volt.
De bárcsak több lett volna barátságnál, nem igaz?
Nos, még ezen is változtathat.
Mit akar tőlem, Q?
Gondolom, nem árt, ha tudja, hogy Mr. Zweller nem fogadta meg a tanácsát.
Jelenleg a kaszinóban tartózkodik
és megpróbálja elállítani az asztalt.
Úgy fest nem volt túl meggyőző.
Corey. - Aú!
Johnny ne hozd rám a frászt! Azt hittem valamelyik felügyelő jött be.
Ne haragudj.
Örülök, hogy itt vagy. Ide adnád a mágneses csavarkulcsot?
Nem azért jöttem, hogy segítsek.
Hanem, hogy megakadályozzam, hogy ostobaságot csinálj.
Úgy beszélsz, mint az anyám.
Komoly következményei lehetnek, ha kikezdesz egy nauszikaival.
Nem vállalhatunk ekkora kockázatot. - Te vagy az anyám?
Kedves mama, odaállok eléjük és megmondom, hogy nem zavar, ha rá akarnak szedni.
Ez nem vicc, Corey. - Pedig lehetne.
És most szeretném befejezni.
Ha akarsz segíteni, rendben. Ha nem, akkor találkozunk a bázison.
Azt mondtam, nem csinálod meg.
Meg akarsz ütni, Johnny?
Nem.
Csak szólok a felügyelőnek, hogy valaki babrált a Dom-jot asztallal.
Jól van.
Ahogy óhajtja, Picard zászlós.
Egyszerűen nem tudta megérteni.
De legalább végre felhagyott vele.
Igen, de nem hiszem hogy halálosan megsértődött.
De hiszen ismered Corey-t. Holnapra elfelejti az egészet.
Remélem igazad van, mert mi már évek óta elválaszthatatlan barátok vagyunk.
És remélem, azok is maradunk.
Tudod ööö...
folyton mosolyogsz rám.
Mert korábban még sohasem láttalak ilyennek.
Olyan komoly vagy.
Tényleg másnak látszom?
Talán csak még nem szoktalak meg ebben a tiszti egyenruhában.
Nem, most többről van szó.
Mintha megváltoztál volna.
De ez nem panaszkodás vagy ilyesmi.
Szerintem ez illik hozzád. - Tényleg?
Igen.
Ez nagyon vonzó.
Johnny.
Sohasem gondolkodtál azon, hogy mi ketten?
Dehogyis nem.
Már régóta csak ezen jár az eszem.
Miért nem szóltál soha? - Nem tudom.
És ebben a pillanatban...
tényleg nem tudom, hogy miért nem.
De most mondtad.
Jó reggelt, édes.
Idegesek vagyunk ma reggel?
Netán vétkeztünk volna?
Egyáltalán nem érzem magam bűnösnek.
Nem?
"Mi csak barátok voltunk, Q. Semmi több."
Még mindig barátok vagyunk.
És ezután?
Azt nem tudom.
De azt igen, hogy megváltoznak a dolgok.
Az biztos.
Jó reggelt. - Johnny.
Mi a baj?
Hát ööö, ez a másnap reggel, nem igaz?
Nézd én semmit se bánok ami tegnap este történt.
Remélem te sem bántad meg.
Én nem tudom.
Régóta barátok vagyunk már és...
és most...
félek, hogy tönkre tettük a kapcsolatunkat.
Akkor jobb lenne ha...
elfelejtenénk, ami történt és megpróbálnánk...
Bárcsak tudnám.
Így sokkal könnyebb lenne elbúcsúzni holnap.
Megbeszéltük hogy később összejövünk és...
csapunk egy görbe estét mielőtt mindannyian kihajózunk.
Nem akarom, hogy olyasmit tégy, ami feszélyezne.
Elterveztük.
Ott leszek.
Lássuk csak.
Sikerült elérnie hogy az egyik nő megpofozza,
a másik leöntse
és, hogy a legjobb barátja eltávolodjon magától.
Eddig egész jó. Már csak azt kell elkerülni, hogy átdöfjék a szívét.
Lefogadom, hogy jó lesz neked az Ajaxon.
Úgy tudom, hogy Narth Kapitány kiváló tiszt.
Hallottam.
Hát, akkor igyunk a 27-es osztályra.
Játszol dom-jotot, ember?
Adok neked előnyt.
És talán kaphatsz egy nagyobb dákót is.
Erre most nem vagyunk vevők.
Ezek undarik.
Gyávák!
Minek neveztél?
Gyávának, mint az összes Csillagtisztet.
Csak beszéltek, de nincs guramba-tok.
Az majd elválik. - Ne csinálj őrültséget, Corey.
Nézze, sokan vannak itt, akikkel játszhat dom-jotot, most menjen a dolgára.
Lehet, hogy vele játszom majd. Kellemes időtöltés lesz.
Csillagflotta!
Sajnálom, Corey. A fegyveréért nyúlt.
Többé már nem tudom, hogy ki vagy,
csak azt, hogy nem a barátom.
Viszlát, Johnny.
Gratulálok, mon capitaine. Hát sikerült.
Segíthetek? Segíthetek, Mr. Picard?
Mr. Worf.
Ez nem nekem kell.
Vigye le La Forge parancsnokhelyettesnek.
Mi történt?
Valami baj van? - Nem tudom.
Mr. Worf, mi a rangom és a beosztásom?
Maga Picard hadnagy, az egyik helyettes asztrofizikus.
Jól érzi magát?
Ki a hajó kapitánya?
Thomas Halloway kapitány.
Lekísérem a gyengélkedőre.
Nem. Egyedül is oda találok. Köszönöm, parancsnok.
Beverly, történt velem valami.
Nem tudom... - Lám, lám, lám.
Mi lenne az a probléma, Picard hadnagy?
Q, mit művelt?
Pontosan azt, amit megígértem. Visszajuttattam a jelenbe.
Én nem erre a jelenre emlékszem. Azt mondta, semmi sem változik.
Nem is változott semmi, Jean-Luc, csak maga.
De hiszen ezt akarta, nem?
Megváltoztatni azt aki fiatalkorában volt. Hát sikerült.
És napjainkra ez lett magából.
Boldognak kéne lennie.
Igazi szív dobog a mellkasában.
Élete hátralevő részét biztonságban tölti.
Teszteket készít, elemzéseket végez
és jelentéseket ír a feletteseinek.
Elnézést, zavarok?
Nem dehogy, üljön le. - Köszönöm.
Szeretnék néhány szót váltani önnel a jövőmről az Enterprise-on.
Persze hadnagy.
Jean-Luc, ugye? - Jobb, ha én most megyek.
Ne. Kérem tanácsadó, szeretném hallani, hogy mit gondol.
Először is. És szeretném ha teljesen őszintén válaszolnának.
Önök szerint, hogy látom el a tiszti feladataimat?
Nos, ööö, a szolgálati minősítései mindig jók.
Ön lelkiismeretes, alapos,
felkészült, megbízható.
Pontos.
Értem.
És mit szólnának, ha azt mondanám,
hogy úgy vélem én ennél sokkal többre is képes lennék?
Ezt beszéljük meg a következő értékelésen.
Hálás lennék, ha most beszélnénk meg.
Tudják, úgy érzem, hogy szívesen otthagynám az Asztrofizikát
a Gépházért vagy a Biztonsági részlegért,
valamiért, amiben nagyobb távlatok vannak.
Őszintén hadnagy, erre nem látok reális esélyt.
Miért?
Magam sem hiszem, hogy ezt itt kellene megbeszélnünk.
Kérem, számomra ez nagyon fontos.
Hiszem, hogy többre is képes vagyok.
De hisz végig ez volt a problémája...
A karrierje során magasztos célok vezérelték,
de nem tette meg
a szükséges lépéseket, hogy el is érje azokat.
Ön is ezen a véleményen van, parancsnok?
Egyet kell értenem a tanácsadóval.
Ha feljebb akar lépni, ragadja meg a lehetőségeket.
Álljon ki a tömeg elé, vetesse észre magát.
Értem.
Mi nem akarjuk elveszíteni. Ön nagyon jó tiszt.
Csak nem lépek ki a tömegből.
Beszélek La Forge parancsnokhelyettessel és meglátom mit tehetek.
És a vezetés?
Majd meglátjuk.
A rangidős tisztek jelentkezzenek a kapitány irodájában.
Értettük.
Erről később majd még beszélünk.
Jól van Q, elég.
Megértettem.
Q?
La Forge Picard hadnagynak.
Még mindig várom a statisztikai elemzést.
Máris viszem, uram.
A gépházba.
Jól szórakozik, Q?
Mulattatja, hogy életem hátralevő részét
egy uralmas munkát végző fásult emberként kell leélnem?
Olyasmit adtam, amit a legtöbb halandó nem kap meg,
egy második esélyt az életre.
És ezek után mást sem tesz, csak siránkozik?
Nem tudok ezzel a személyiséggel együtt élni.
Ebből az emberből kiveszett a szenvedély és a fantázia!
Én nem ez az ember vagyok!
Épp ellenkezőleg! Ilyen emberré akart válni.
Aki kevésbé volt öntelt és féktelen fiatalkorában.
Aki kevésbé olyan, mint én.
Az a Jean-Luc Picard, akivé válni akart
aki nem állt ki a nauszikai ellen
más karriert futott be, mint az akire emlékszik.
Ez a Picard sosem nézett farkasszemet a halállal
és sosem kellett szembesülnie önnön halandóságával,
sohasem tapasztalta meg, hogy milyen törékeny is az élet.
Sosem került középpontba az élete.
Tervek és szokások nélkül futotta le a köreit,
Egyik megbízás követte a másikat,
Nem ragadta meg a lehetőségeket, amik tálcán kínálták magukat.
Nem vezetett felderítőcsapatot a Milika-ra, hogy megmentse a követet,
nem vette át a Stargazer irányítását amikor megölték a kapitányt.
És senki nem ajánlott neki vezető posztot.
Megtanult biztonságosan játszani.
És soha, de soha nem figyelmeztette őt senki.
Igaza van, Q.
Felajánlotta a lehetőséget hogy változtassak és én éltem vele.
De most már belátom, hiba volt.
Kér tőlem valamit, Jean-Luc?
Adjon egy esélyt, hogy mindent visszaállítsak úgy ahogy volt.
Mielőtt meghalt a gyengélkedőn. Ezt akarja?
Inkább úgy halok meg amilyen voltam, sem, hogy úgy éljek mint most.
Gyáva, mint az összes Csillagtiszt.
Csak beszéltek és beszéltek, de nincs guramba-tok.
Mit mondott? - Azt, hogy te gyáva féreg vagy.
Akkor jól hallottam.
Az életjelek kielégítők.
Kapitány.
Jean-Luc.
Megsebesült, de azt hiszem most már minden rendben lesz.
Nem tudom, mihez kezdjek vele.
Álom volt?
Vagy Q egy gondosan kitervelt trükkje?
Akik visszajönnek a halálból, különös élményekről mesélnek,
de még egyet sem halottam ilyen részletesen.
És valahogy még mindig nehezen hiszem el
hogy Q még egy esélyt adott,
vagy, hogy ekkora szánalmat érzett irántam.
de ha ő volt...
ezzel hálára kötelezett.
Milyen értelemben? A pokolból jött vissza.
Vannak dolgok, melyekre nem vagyok büszke a fiatalkoromból.
Voltak elvarratlan szálak.
Rendezetlen ügyek, amiktől szeretnék megszabadulni.
de amikor kihúztam egy fonalat...
szálaira bontottam életem hálóját.
Próbálom elképzelni amint egy mindenre elszánt, vakmerő fiatal tiszt
nekiront egy nála kétszer nagyobb nauszikainak.
Bárcsak ismerhettem volna azt a Jean-Luc Picard-t.
Hát az igazat megvallva, nem ez volt az első, hogy nekimentem pár nauszikainak.
Tényleg? - Ó, igen.
Másodéves koromban átküldtek kiképzésre a Morikin VII-re.
Az egyik távoli aszteroidán volt egy előretolt nauszikai bázis. Egy nap...