Az előző rész tartalmából:
Megtalálták Data fejét egy mérfölddel San Francisco alatt.
Úgy öt évszázada heverhetett ott.
Valamikor a jövőben visszakerülök a Földre, a tizenkilencedik századba,
ahol meghalok.
Már megtörtént, ezért meg fog történni.
Ismerem önt, Mr...
Data.
Igen. Együtt utaztunk egy hajón.
Az Enterprise-on. - Vitorlás hajó?
Űrhajó. - Űrhajó?
Úristen! Ezek csak táplálékot látnak a többi értelmes lényben.
Az apám küldte ide?
Ha így van, menjen vissza és mondja meg...
Nem az apja küldött ide.
Találkoztunk egy fajjal, amely veszélyt jelent a 19. századi Földre nézve.
Nem tudom elfogadni, hogy meghalt és annyiban hagyni a dolgot!
Egyelőre fontosabb dolgunk is van Data-nál. - Ugyan mi lehet fontosabb nála?
Tudja mikor találkoztunk először? - Persze, hogy tudom.
Én nem lennék ebben olyan biztos.
Ha nem megy el erre az akcióra, soha nem fogunk találkozni.
És most, a folytatás...
Hosszú ideje foglalkoztat az a gondolat, hogy időutazók igenis léteznek.
Még könyvet is írtam erről. Egy, a mi időnkből származó emberről szól,
aki visszatér a tizenhatodik századba és meghonosítja ott a ma használatos eszközöket
és fegyvereket, a haladás nevében.
Az elmélet az időutazásról...
nem olyan elképzelhetetlen, mint amilyennek látszik.
Sőt, tapasztalatból tudom, hogy most,
ebben a pillanatban is járnak San Francisco-ban jövőből érkezett emberek,
és minden bizonnyal akkora felfordulást okozhatnak,
mint az a bizonyos jenki, Arthur király udvarában.
De egyet megjegyeznék:
tehetném, azonnal eltávolítanám ezeket az embereket a mi időnkből
és a tudomásukra hoznám hogy nem látjuk őket itt szívesen.
Értem. És mondja, tervezi a folytatását a regényének, Mr. Twain?
A nevem Clemens, fiam. Sam Clemens. E-vel.
E-vel. Értettem.
Ha megbocsát...
Az űr a legvégső határ.
Ennek végtelenjét járja az Enterprise csillaghajó,
melynek feladata különös, új világok felfedezése;
új életformák, új civilizációk felkutatása;
és hogy eljusson oda, ahol még senki sem járt azelőtt.
A halottkém azt mondta, mind kolerában haltak meg.
Egyszerűen nem fér a fejembe, hogy hogyan halhatnak meg ennyien kolerában.
Annyira azért nincsenek rossz állapotban.
Will.
Ez különös.
Micsoda?
Az agy, az agykéreg és az agytörzs,
az egész idegrendszer összes elektrokémiai energiája elveszett.
Ez ugyanolyan. Az idegrendszere kimerült.
Ezek az emberek nem kolerában haltak meg.
Valami elvonta az idegrendszert működtető energiát.
Elvonta...
és a Devidia II-re vitte, hogy azok az idegen lények táplálkozhassanak?
Ha maga egy emberi idegrendszeri energiára éhes időutazó lenne,
milyen helyet keresne?
Egy olyan időbe mennék, amikor sokan haltak meg, például járványban,
Így megölhetném és a járvány áldozataiként tűntethetném fel őket.
A halottak több mint fele, a Reménység Nővérei kórházból származik.
A kórház a vízpart közelében van.
Ha az idegenek ott ölik meg az embereket, talán valaki látott valamit.
Valószínűleg emberi alakot öltöttek. De hogyan fogjuk őket felismerni?
A trikorder a legtöbb testnél triolikus aktivitást mutatott ki.
Ha ilyen nyomokat hagynak hátra, megkereshetjük őket.
Akár figyelmeztető rendszert is építhetünk, ami segít a behatárolásukban.
Megtalálta Data-t? - Nem.
Beállítottam a trikordert, hogy jeleket sugározzon a számára felfogható frekvencián,
de a hatósugár korlátozott és sok minden zavarhatja.
Már megint itt van.
Mr. Picard?
Igen, Mrs. Carmichael?
Mr. Picard! Emlékeztetni szeretném, hogy egy óra van.
Igen. - Csütörtök egy óra.
Azt hiszem világosan az értésükre adtam, hogy a szoba heti bérét,
minden szerdán, egy óráig kell kifizetniük.
Á, igen. Nos...
A lakbér.
Mrs. Carmichael, jelenleg a...
a csoportom egy új előadást próbál.
Úgy?
Miféle új előadást?
Mármint melyik darabot?
A Szent Iván éji álmot. Már sok helyen előadtuk Londonban, Párizsban, Milánóban...
Milánóban! Teltház mellett.
Biztosíthatom, hogy meg fogja kapni a lakbért, csak legyen még egy kis türelemmel.
Ó, nem, nem, nem, nem.
Már így is túl sokszor szedtek rá a maguk fajta alakok.
Holnap egy óráig vagy kifizetik az összeget
vagy hamar az utcán találják magukat!
Nem mindenkinek tenném ezt meg, Mr. Clemens.
Kérem, ne terjessze, hogy beengedtem... Tudja, miket mondanak az emberek.
Persze, Jack. Biztosíthatom róla, hogy Mr. Data akkor sem haragudna, ha nem teszi meg.
Ha nem találom meg azt a szándéknyilatkozatot, amit itt felejtett,
a legfőbb befektetőnk lehet, hogy kiszáll és máshová fekteti be a pénzét.
Akkor biztosan Mr. Data gépezetéről van szó? - Gépezet?
Igen.
Ó, igen.
Hát itt van. Igen, pontosan erről van szó.
Ó!
Mr. Clemens, Ha már a szívességeknél tartunk...
Ön jó történeteket keres, igaz?
Nekem pedig éppen lenne egy, az életem története.
Meglehet, talán kissé túl fiatalnak tart,
de állíthatom, hogy amin keresztülmentem eddig, az bizony izgalmas olvasmány lenne.
Mit gondol róla? - Miről?
Az élettörténetem megírásáról.
Ön és én. Szerzőtársak lehetnénk.
Fiatalember, én eddigi írói pályafutásomra alapozva csak azt mondhatom,
senki sem alkalmasabb az élettörténetének megírására mint ő maga.
Meg kellene próbálkoznom az írással? Úgy gondolja sikerülhet?
Amíg arról ír amit ismer, fiam... Amit szeret, amiről álmodik.
Hát, ami azt illeti, szívesen tennék egy nagy tengeri utazást...
és eljutnék Alaszkába, ahová mindig is vágytam.
Nagyszerű ötlet! Pont valami ilyesmin gondolkodnék én is a maga helyében.
Alaszka, a Klondike, az aurora borealis. Ez az!
Ez az, váltsa valóra az álmát, és írjon róla.
Köszönöm, Mr. Clemens. Pontosan ezt fogom tenni.
Csak rajta. - Látni fogja a nevemet nyomtatásban.
Biztos vagyok benne. - Ne felejtse el, a nevem London.
Jack London. - Viszlát.
Viszlát.
Nagyon remélem, hogy sikerül valamit elérnie.
Fontos lenne a számomra.
Megtaláltam a földmérők főnökét, Lent volt a tárnában.
Nem fog tudni bejutni.
A bejárat egy lezárt bányában van, a Presidio-ban, egy katonai bázison.
Talán mégis lenne lehetőség a bejutásra. - Mégis hogyan?
Megpróbálhatna engedélyt kérni ásatások végzéséhez.
Figyeljen Data, én igazán mindent megpróbáltam hogy...
Teljes mértékben megbízom a képességeiben.
Hát, legalább izgalmasabb lesz, mint valami estély vagy fogadás.
Különös. Az adóvevő modult eltávolították.
Anélkül nem tudom bemérni a téridő torzulásokat.
Twain.
Clemens? - Igen.
Az őrületbe kerget.
Figyeli a házat, követ az utcán, állandóan kérdésekkel bombáz,
Ha valaki elvette, csak ő lehetett.
Figyelmeztetnünk kell.
A modult módosítottam, egyes komponensei
mérgezést okozhatnak, ha hosszabb ideig érintkeznek az emberi bőrrel.
Á.
Madame Guinan.
Mr. Data. - Szégyellje magát, Mr. Clemens!
Szégyelljem, magam? Épp ellenkezőleg.
Büszke vagyok rá, hogy fényt derítettem az összeesküvésükre!
Nincs itt semmiféle összeesküvés!
Igen. Mindig ezt akarja beadni nekem.
Fura egy pár maguk, annyi szent.
Mit mondott, honnan is érkezett, Svájcból?
Francia vagyok, uram, nem svájci.
Á igen, tényleg. Már emlékszem, a francia...
És jó érzéke van a pókerhez, amint hallottam.
Beszéltem egy jó barátommal, Charles Whitley-vel.
Arra kért, üdvözöljem és kérdezzem meg mikor lehet újra szerencséjük egymáshoz.
Nem hinném, hogy ismerek bármiféle Mr. Whitley-t.
Nem? Ő a megyei fémvizsgáló hivatalban dolgozik.
Ő mondta, hogy itt találom
hogy geológus mérnök
és, hogy információt szeretne kapni egy 1850 körül megnyitott bányáról.
Emlékszik már rá?
Az úriember neve nem ugrik be.
Sok emberrel beszéltem ott. - Igen, tudom.
Járt továbbá a városi archívumban, a Geológiai Társaságnál
és egy kis ásványüzletben Chinatown-ban.
Sokat jön-megy, nem igaz?
És ezek szerint ön is, Mr. Clemens. - Igen.
De azt el kell ismernem, maga fölkeltette az érdeklődésemet.
Ezzel a fura szerkezettel, például. Nagyon szokatlan,
mondhatni. Futurisztikus kinézetű.
Mondja, van ennek valami köze... az időeltoláshoz?
Bizonyos értelemben.
Az időeltoló egy új meghajtó rendszer fantázianeve,
amit a ló nélküli kocsikhoz dolgoztam ki. - Ne próbáljon becsapni!
Betolakodott ebbe az évszázadba,
és magával hozta ezt az ördögi szerkezetet, ki tudja milyen céllal.
De abban biztos vagyok, bármit akarjon is, ennek az évszázadnak a lakói látják kárát.
Kedves Mr. Clemens, elég hosszú ideig hallgattuk már a fejtegetését.
Mr. Data üzlete nem tartozik magára, így jobban tenné ha távozna.
Bocsásson meg, Madame Guinan, de ez az én üzletem is.
Sőt, az egész emberiségé. Ezért kötelességem,
hogy megakadályozzam a tervük megvalósítását, bármi legyen is az.
És ezt meg is fogom tenni, erre a szavamat adom!
Mit csinál azzal a lámpával?
A lámpabeleket cserélem. Városi rendelet.
Földrengés esetén nagyobb biztonságban van.
Itt nem volt földrengés az elmúlt 30 évben.
Épp ezért kell elővigyázatosnak lenni. Itt az ideje egy újnak.
Földrengés!
Nővér!
Foglalkozzon egy kicsit a dolgokkal, nekem találkozóm van a fenntartónkkal.
Ne aggódjon, elboldogulok.
Ott az ágynál megtaláltam a triolikus hullámok hátramaradt nyomait.
Azt hiszem, nemrég voltak itt, talán nem több mint huszonnégy órája.
Tegnap éjjel meghalt egy beteg.
Ez az ember pedig egy ismeretlen
orvosról és egy nővérről számolt be, akik itt jártak az éjszaka.
Talán még itt is vannak a kórházban.
Tessék. Ettől egy kicsit jobban lesz.
Segíthetek, Doktor?
Dr. Apollinaire szerint beállt a halál.
Cianotikus volt, a pulzusa nem észlelhető.
Szép sétapálcája van.
Doktor!
Álljon félre. Engedjen be.
Valami lövöldözést jelentettek.
Egy kis félreértés történt. Kikísérem ezeket az embereket.
Magát még nem láttam ebben a körzetben.
Igen, ma vagyok itt szolgálatban először.
A belvárosból irányítottak át három év után.
Én is ott voltam, de magát nem ismerem. - Ideje lenne mennünk.
Nem, várjanak csak. Jobb lesz ha bejönnek velem az őrsre, ahol kihallgatják magukat.
És maga is jöjjön velünk.
Ezt meg honnan szedték? Ez egy előkelő úr botja lehet.
Még sosem láttam ilyet.
Azt hiszem magammal viszem, mint bizonyítékot.
Tudnia kell, hogy nagyon tisztelem a törvényt.
Gyerünk!
Data!
Örülök, hogy újra látlak!
Azt hiszem jobb ha az üdvözlést későbbre halasztjuk.
Egyetértek. Vigyen ki minket innen. - Állj!
Ha egy fézert áthangolunk a triolikus hullámok frekvenciájára
és létrehozunk egy mező effektust, akkor talán reagál rá.
Az ophidiai, akit az idegenek ide hoztak!
Mi a...
Egy perces torzulások a tér-idő kontinuumban, olyanok mint a Devidia II-n.
És csak alig egy másodpercig tartottak.
Az idegenek úgy tűnik koncentrálni tudják a hatását,
valamint meg tudják határozni a pontos helyet és az időt.
Talán van hozzá valami segédeszközük.
Igen, egy berendezés ami nagy mennyiségben képes triolikus hullámokat előállítani.
Mint a barlangban, ahol Data fejét megtalálták.
Sikerült rábukkannom arra a barlangra. - Mr. Picard!
Tudom, hogy odabent van. Nyissa ki az ajtót!
Mrs. Carmichael...
"Hohó, szellem! hová mégy?"
"Hegyen át, völgyön át, Tüskön-bokron keresztül."
De jó, hogy itt van!
Szükségünk van valakire az egyik szerephez. Épp időben érkezett.
Mr. Picard, beszélnem kell magával.
."mert amott meg asszonyom."
"Üdvöz ne légy, gőgös Titánia."
Nos, Mrs. Carmichael. Erre.
"Üdvöz ne légy, gőgös Titánia."
"Hah! féltő Oberon!"
"Tündérim, el!"
"Kerülni esküvém
ágyát s körét."
Azt hiszem, mára ennyi elég is.
Ez igazán nagyszerű volt.
Valóban?
Azt hiszem megtaláltuk a legjobb Titániát, nem igaz?
Nos, egyszer részt vettem egy misztériumjátékon, még kislánykoromban.
Nagyszerű volt!
Holnap akár neki is kezdhetnénk a közös próbáknak.
Végre visszatért. Remek híreim vannak.
Megtaláltam a módját, hogy bejussunk a Presidio-ba és a tárnába.
Minden rendben.
Ismer engem? - Igen. Méghozzá nagyon is jó.
És én ismerem? - Még nem. De később meg fog ismerni.
Köszönöm a segítségét, biztos úr.
Legyen benne az is, hogy meg fogjuk találni azt az álrendőrt.
Igen uram, úgy lesz.
Helló, fiam! - Mr. Clemens.
Mi hozta ide? - A történetírók kíváncsisága.
Úgy hallottam, hogy ebben az épületben két ember egyszerűen semmivé foszlott.
Az egyik beteg szerint így történt, de a rendőrök tagadják.
Ezt meg tudom érteni.
Azt mondják, hogy egy csoport bandita felrobbantott valamit, majd elmenekült.
Tudja, hogy néztek ki ezek a banditák?
Csak annyit tudok, hogy a kocsit, amivel elmenekültek, egy albínó hajtotta.
Ó. Mr. Data.
Ismeri azt az embert? - De még mennyire.
Azt mondta voltak vele mások is? - Igen. Legalább egy tucatnyian.
Ezek az összeesküvők. A jövőből jöttek, tudja? Ez már valóságos invázió!
Invázió a jövőből?
Mr. Clemens! Tudna erről többet mondani? Vannak bizonyítékai?
Mikor van lapzárta, fiam? - Ötkor, uram.
Találkozzunk a szerkesztőségben 4:30-kor. Hozok egy olyan történetet, ami híressé teszi.
Köszönöm!
Kocsis, vigyen a Presidio-hoz és ne kímélje a lovakat!
A triolikus hullámok ugyanolyan erősek mint a Devidia II-n,
de vezérlőrendszernek nyoma sincs. - Ebben nem vagyok olyan biztos.
A vizorom furcsa dolgokat regisztrál.
Mintha a barlang falainak molekulaszerkezetét megváltoztatták volna.
A barlangot úgy alakították át, hogy elősegítse az időtorzulás kialakítását.
Mint valamiféle lencse.
Kapitány, azt hiszem rájöttünk valamire.
Úgy tűnik, hogy a barlanggyűjtő mechanizmusként működik.
Le merném fogadni, hogy a Devidia II-n levő barlang ugyanilyen szerkezetű.
Ha visszamegyünk és elpusztítjuk a barlangot, az véget vet az időutazásuknak.
Az ophidiai nálunk van. - Nem biztos, hogy vissza tudunk menni.
Az idegenek triolikus energiát használnak erőforrásként.
A fézereink csak valami hasonlót tudnak generálni, de nem teljesen megfelelőt.
Akkor is meg kell próbálnunk.
Aminek én nagyon szívesen tanúja lennék.
De sajnos le kell mondanom erről,
mert át kell adnom magukat a megfelelő szerveknek.
Mr. Clemens, rendkívül fontos hogy befejezzük ezt a küldetést.
Mr. Data, eleget hallgattam már a meséit és mellébeszéléseit.
De most egyszer s mindenkorra vége!
Erkölcsi kötelességem hogy megóvjam az emberiséget
emberiséget attól a gátlástalan cselekedettől, amit tenni készülnek.
Most pedig indulás.
Azt hiszem, hogy egy negyvenötös kaliberű pisztoly még egy időutazóval is elbánik.
Gyerünk.
Ígéretet tettem egy fiatalembernek és nem szívesen várakoztatnám meg.
Utána.
Mindenki rendben van? - Azt hiszem.
Ön?!
Hol vagyunk? És mikor?
A huszonnegyedik században, a Devidia II-n, és önnek egyáltalán nem szabadna itt lennie.
Nekem is ugyanannyi jogom van betörni a maguk idejébe, mint maguknak az enyémbe.
Meg akartam nézni mi a helyzet a jövőmben.
Az ön jövőjében? - Az emberiség jövőjében.
De így Mark Twain, a 19. század egyik legnagyobb írója nyomtalanul eltűnik?
Köszönöm. - Ennek nem lett volna szabad megtörténnie.
Megragadtam az alkalmat, ahogy minden jó író tette volna.
Híd a felderítőcsapatnak, jelentkezzenek. - Itt vagyunk, Mr. Worf.
Öt személy készen áll a felsugárzásra.
Parancsnok.
Mr. Worf? - Igen, Parancsnok?
Hat személy felsugárzásra kész.
Hol vagyunk? - Ez az Enterprise űrhajó.
Zászlós, rendeljen ide némi biztonsági kíséretet.
Biztonsági őröket? Miért? Azt gondolja ellopok valamit?
Egy farkasember!
Ez hosszú történet, Mr. Worf.
Vigyük Data testét a laborba. Megpróbálom összekapcsolni vele fejet.
Geordi, az a fej több mint ötszáz éves.
Tudom, de nem látok más lehetőséget.
Mr. Clemens minden egyes rezdülését kísérjék figyelemmel.
Parancsnok, mi lenne ha én kísérném?
Megtiszteltetésnek venném, ha a kabinjába kísérhetném.
Jó ötlet.
Csatlakozna a Tanácsadóhoz? - Hölgyem, örömömre szolgálna...
Szóval ez egy űrhajó.
Repültek már bele a Halley Üstökösbe?
Óvatosan.
Lassan üljön fel.
Hova lettek a többiek?
Reméltem, hogy mostanra már biztonságban vannak az Enterprise-on.
De ön még itt van. - Megsérült.
Biztos akartam lenni benne, hogy jól van. - Ezért maradt itt?
Nem akartam, hogy bármi is történjék önnel.
Ahhoz túl sokat jelent nekem.
Azt hiszem, nagyon sokat tud rólam.
Higgye el a jövőben ez meg fog változni.
Barátok leszünk?
Jóval több lesz ez egyszerű barátságnál.
De addig még ötszáz évet kell várnom.
És mikor találkozunk, nem mondhatok önnek semmit erről az egészről.
Valóban nem, mert akkor én még nem voltam ezen a küldetésen.
Az meg mi?
A beteljesedő történelem.
Ó.
A történelemnek be kell teljesednie. Ezt Picard is jól tudta.
Ott volt vele a barlangban. Tudja, hogy mi történt.
Mondja mit tehetnék?
Ha elmondanám mi történt a barlangban,
az befolyásolná a mostani döntését.
Nem akarom megtenni és nem is fogom.
Ha nem mond el semmit, lehet hogy akkor is rosszul döntök. Ugye?
Jean-Luc Picard-ról beszélünk.
Nem tudok csak itt ülni és reménykedni abban, hogy sikerül.
Valamit tennem kell!
Bármilyen helyről is legyen szó, ha ott nincs jó szivar, nem tetszik annyira.
Ha annyira hiányzik, biztosan tudunk replikálni egyet.
Úgy érti egy ilyen másolattal
cseréljek fel egy igazi kézzel sodort havannát...
Nem is tudom. - Hát épp ez a probléma itt.
Technológia de hol maradnak az élet apró örömei?
Egy úriember még csak az ajtót sem tudja kinyitni egy csinos hölgy előtt.
Azt hiszem a technikával azért többet nyertünk, mint amennyit veszítettünk.
Valóban, Én azért annyira nem vagyok megelégedve ezzel a jövővel.
A hatalmas hajók és a fegyverek, amelyekkel egész városokat lehet elpusztítani,
Katonai uralom, mint életforma?
Ilyen képet mutatunk önnek?
Tudom, mit akar mondani. Ez egy kutatóhajó és az a feladata,
hogy új világokat fedezzen fel.
Ezt már a spanyolok is mondták,
36-os fedélzet.
no meg a hollandok, a portugálok... Minden hódító ezt mondja.
Biztos vagyok benne, hogy a kékbőrű fickót, akit az előbb láttam,
csak szolgának hozták ide.
Ő az egyik fajhoz tartozik a sok ezer közül, akikkel találkoztunk.
A legtöbbjükkel békés szövetségben élünk.
Minden idegen, akit itt lát, önként jött a fedélzetre.
Tehát van pár kivételezett, akik itt szolgálhatnak,
fényűző körülmények között.
De mi van a többiekkel? A szegényekkel? Róluk megfeledkezett.
A szegénység a Földön már régóta a múlté,
sok más dologgal együtt.
Nincs reménytelenség, kétségbeesés és kegyetlenség.
Kisasszony, én egy olyan korból jövök amiben a gazdagok és hatalommal rendelkezők
a szegényeken taposva szerezték meg azt amijük volt.
Ahol az előítélet és az intolerancia mindennapos dolog
és a hatalom öncélúvá vált.
És maga most azt akarja elhitetni velem, hogy ez itt nem így van?
Pontosan.
Hát, talán...
lehet, hogy ezért mégiscsak megérné felhagyni a szivarozással.
Sikerülni fog? - Egyelőre nem akar sikerülni.
A rendszerindító funkció nem aktiválódik.
Tudom, hogy levédte a tároló programjával,
de talán túl hosszú volt ez az ötszáz éves várakozás.
Az órám!
Ez az. - Igen.
Abban a barlangban találtuk, ahol Data feje is volt.
Valószínűnek tartom, hogy az eltelt ötszáz év miatt az sem működik valami fényesen.
Mr. Data,
azt hiszem rosszul ítéltem meg.
Mint ahogy sok mást is.
Tud velem kommunikálni?
Igen.
Megsérült.
Miért szegültek ellenünk?
Mert vadásznak ránk, gyilkolnak bennünket.
Ezt nem engedhettük.
Szükségünk van az energiájukra.
Talán találhatunk valami alternatív táplálékot.
Nem.
Nincs más lehetőség.
Folytatnunk kell.
Tudjuk, hogy hogyan utaznak az időben.
A csapatom visszatért a 24. századba,
hogy elpusztítsa a Devidia II-n levő átjárót.
El akarják pusztítani?
Nem fog sikerülni. A fegyvereik csak megnövelik az időtorzulást,
amibe az egész világuk belepusztulhat.
Meg akarom keresni Picard kapitányt.
Mr. Worf, állítson össze egy csapatot ami elkísér.
Doktor, minél többet kell megtudnom arról a ophidiairól.
A vizsgálatok csak most kezdődtek, de egy pár órán belül...
Nem adhatunk annyi időt az idegeneknek.
Még nem tudtam megállapítani hogy a fézer képes-e stabil hasadékot létrehozni.
A kockázat... - Vállalom a kockázatot!
Uram, beszélhetek nyíltan? - Hallgatom.
Az elsődleges feladatunk az idegenek Föld elleni támadásának elhárítása.
Bármiféle késlekedés elfogadhatatlan lenne.
Ha ezzel megmenthetjük a kapitányt, én elfogadhatónak tartom.
A kapitány viszont másképp gondolná!
Javaslom, hogy lőjünk ki fotontorpedókat az időkapura, hogy elpusztítsuk.
Amilyen gyorsan csak lehet.
Igaza van, Will.
Torpedókat előkészíteni, Mr. Worf. Szóljon, ha készen állnak.
Komputer, inicializáld az újratöltő áramkört.
Újratöltő áramkörök inicializálva.
Oké.
Data?
Működnie kellene.
Nem értem.
Egyszerűen nem értem miért nem működik.
Komputer...
végezz diagnosztikát a bemeneti polarizátorokon.
A bemeneti polarizátorok összeköttetése megszakadt.
Megszakadt?
Hogyan?!
Egy vasszilánk. Hát ez meg, hogy került ide?
Beállítottam a torpedókat, hogy koncentrikus körökben,
tíz másodperces időközönként robbanjanak.
Rendben. Ha készen áll, tüzelhet.
Az inicializáló folyamat egy percen belül befejeződik.
Komputer, végezz újabb diagnosztikát a bemeneti polarizátorokon.
A polarizátor áramkörök működnek.
Akkor most már működnie kell.
Oké, Data, gyerünk.
Torpedók...
Szinkronizálni...
Idegenek...
Egy binárisan kódolt üzenetet dolgoztam fel,
amit Picard kapitány a statikus tárolómba írt be.
Geordi, tervezzük az idegenek támaszpontjának megsemmisítését?
Igen, de... - Fontos, hogy eltekintsünk tőle.
Később elmagyarázom. - La Forge Riker-nek.
Semmi esetre se lőjenek!
A kapitány üzenete nem egészen egyértelmű.
A fotontorpedók fáziskülönbsége miatt aggódott,
aminek talán katasztrofális hatása lehet.
Akkor, hogy pusztíthatjuk el a kaput?
Ha jól értem, módosítanunk kell a fegyvereinket olyan módon,
hogy a robbanás az idegenek idejéhez szinkronizálva következzen be.
Ha fáziseltérítőkkel látjuk el a torpedókat, megoldható a dolog.
Mennyi időt venne igénybe? - Pár órát.
Nagyszerű. Azalatt visszahozom. - Uram?
A kapitány még a 19. században van. Doktor?
A vizsgálatok szerint a fézer képes megnyitni a hasadékot,
de legfeljebb egy ember léphet át rajta.
Tehát csak egyikünk térhet vissza? - Pontosan.
Akkor én vagyok a tökéletes megoldás a problémára.
Én vagyok az egyetlen aki visszamehet a 19. századba úgy,
hogy ott is maradhat. A kapitányuk pedig visszatérhet.
A dolog kockázatos, nem tudhatjuk milyen stabil a hasadék.
Az egész élet csupa kockázat. Az a fontos, hogy ez a helyes döntés.
Nekem még meg kell írnom egy csomó könyvet, a kapitányuknak pedig itt van dolga.
Geordi, tájékoztassa mindenről, amiről tudnia kell.
Igenis, uram.
Örülök, hogy köszönetet mondhatok önnek.
Miért, uram?
Ön lehetővé tette, hogy egy minden képzeletet felülmúló kalandban vehessek részt.
És, hogy felnyitotta egy megkeseredett vénember szemeit.
Most már tudom, hogy a jövőt érdemes megérni.
Szomjas vagyok.
Hozok segítséget. Ki kell vinnünk ebből a barlangból.
Nem, ne menjen el.
A barátai kereshetik. - Segítségre van szüksége.
Ez a micsoda a Market Street közepére rakott ki!
Egy örökkévalóság volt mire ideértem.
La Forge parancsnok befejezte a torpedók beállítását.
Ha Clemens sikerrel járt, a kapitánynak már itt kellene lennie.
Nincs mód meggyőződni arról, hogy Mr. Clemens átjutott-e.
Készítse elő a torpedókat. Még öt percet várunk.
Igenis, uram.
Nem volt időnk tervezgetni, uram.
Mr. La Forge megkapta az üzenetét és megtették a szükséges lépéseket.
Ha a fézerét 0.047 frekvencia- eltérésre állítja,
az a megfelelő módon fogja aktiválni ezt a teremtményt itt.
Segítséget kell hívnia. Guinan-nek orvosra...
Megígérem, hogy gondoskodni fognak róla.
És van még valami. Hagytunk egy kifizetetlen számlát Mrs. Charmichael-nél.
Ki fogom egyenlíteni. - Köszönöm.
Bárcsak. Bárcsak lett volna időm jobban megismerni.
Csak el kell olvasnia a könyveimet. Nagyon sokat megtudhat belőlük rólam.
Ötszáz év múlva újra látni fogom, Picard.
Én pedig egy perc múlva.
Parancsnok, erős triolikus hullám aktivitást észleltem a felszínen.
A kapitány? - Nincsenek emberi életjelek.
Nincs jele időtorzulásnak? - Nincs, uram.
De a triolikus sugárzás tovább erősödik.
Az idegenek.
Mr. Worf, készen állnak a torpedók? - Igen, uram.
Tűz.
Torpedók kilőve, uram.
Időtorzulást tapasztalok a felszínen.
És emberi életjeleket.
O'Brien, hozza ki onnan!
Megvan? - Nagyon úgy néz ki, parancsnok.
És nekem elhiheti, nagyszerű újra itt lenni.
A cél megsemmisült. Nincs további triolikus aktivitás.
Zászlós, irány a legközelebbi űrállomás. Hatos fokozat.
A kapitány naplója, csillagidő 46001.3.
Mindenki ott van ahol lennie kell. Aki a 19. századba való, ott,
aki pedig a huszonnegyedikbe, az itt.
Mr. Data visszakapta a fejét és tökéletesen működőképes.
Samuel Clemens pedig megírja azokat a könyveket,
amiket a mi múltunkban meg kellett írnia.
Egy kicsit óvatosabban, fiúk, ne rázzák már össze annyira.
Ne aggódjon, Madame Guinan, hamarosan talpra fog állni.