Hajónapló, csillagidő 45854.2.
Az Enterprise a hat csillag alkotta Argolis Halmazt tanulmányozza,
mely a jelek szerint alkalmas telepesek fogadására.
Lenyűgöző.
Gyönyörű. De ugyanakkor ijesztő is.
Kapitány, egy rádióadást fogok, ami a rendszeren belülről jön.
Miféle adás? - Folyton ismétlődik.
Kód ismeretlen. - Pontosan honnan ered?
A negyedik bolygó egyik kis holdjáról.
Életjelek? - Nincs adat.
Megpróbálom kiszűrni a zavaró jeleket.
A jelek még mindig nem egyértelműek, bár a légkör alkalmas élet fenntartására.
Talán segélykérő jel.
Kormányos, vigyen minket transzporter távolságba.
Dr. Crusher, jöjjön a kettes transzporterhez egy orvos csapattal.
Vettem.
Csak egy élőlényt jelez. Nagyon gyenge a jel.
Az űr a legvégső határ.
Ennek végtelenjét járja az Enterprise csillaghajó,
melynek feladata különös, új világok felfedezése;
új életformák, új civilizációk felkutatása;
és hogy eljusson oda, ahol még senki sem járt azelőtt.
Riker az Enterprise-nak! - Hallgatom, Egyes.
Megtaláltuk egy kis hajó roncsait.
Egy túlélő. Borg. Hímnemű, serdülőkorú. Súlyosan sérült.
Uram, más Borg aktivitásnak nincs jele az érzékelők hatósugarán belül.
Térjenek vissza a hajóra!
Kapitány, ha itt hagyjuk, biztos nem marad életben.
A kapitány megérti a helyzetet. - De én nem.
A Borg rendszerint begyűjti a halottait.
Ő nem halott! Legalábbis még nem.
Azaz adás, amit fogtunk, valószínűleg hívójel volt.
Jönnek már értük.
Hadd stabilizáljam az állapotát, hogy életben maradhasson, míg ideérnek.
Értékelem a jó szándékát, Doktor.
De bármiféle beavatkozás elárulná a Borgnak, hogy itt jártunk.
Tartok tőle, hogy azon már túl vagyunk.
Öljük meg! Úgy, mintha lezuhanáskor halt volna meg.
Nem maradhat nyoma, hogy itt jártunk.
A biztonságiaknak fel kell készülnie a fogadására.
Köszönöm, kapitány. Várakozunk.
Mr. Data, készíttessen elő egy cellát a fogdában!
Híd a gépháznak! - Itt La Forge.
Fedélzetre hozunk egy Borg túlélőt. Semlegesítenünk kell a jeladóját,
hogy meggátoljuk üzenetek küldésében és fogadásában.
Szubtéri kioltó mezőt hozok létre a fogda körül.
Remek!
Még négy. Mind halott.
Picard Riker-nek! - Hallgatom, uram.
Közvetlenül a fogdába transzportáljuk magukat.
A gyengélkedőre kell vinnem a sérültet.
A fogdába, Doktor! Bármilyen felszerelés kell, megkapja.
Rendben.
Tessék?
Kapitány, gondoltam, talán beszélgetni akar velem.
Nem hiszem, Tanácsadó.
Azt hittem, egy Borg a fedélzeten, felkavar bizonyos érzelmeket.
Már teljesen felépültem, köszönöm.
Van úgy, hogy az áldozat túllép az átélt traumán,
mégsem szabadulhat annak bizonyos hatásaitól.
Önnel igen durván bánt a Borg.
Megtámadták, elrabolták, megcsonkították... - Tanácsadó!
Tanácsadó, én nagyra értékelem az aggódását, de biztosíthatom, nincs szükség rá.
Végiggondoltam, mivel jár, ha egy Borgot veszünk a hajóra.
Mérlegeltem a kockázatot és...
meggyőződésem, hogy helyesen cselekszünk.
Nem okoz semmiféle gondot a döntés.
Értem.
Ha egyszer mégis beszélgetni akar...
Természetesen önhöz fordulok, ha kell.
Erőteret ki!
Kapitány, a Borg még eszméletlen.
Belső sérülései vannak. A vérzést elállítottuk,
de az agyában néhány implantátum megsérült.
Talán el kell távolítanom.
Tartós hiányukat nem élheti túl.
Agya nem működhet biochipek nélkül.
Talán Geordi helyettesítheti őket.
Viszonylag egyszerű az interface protokoll és a programozás.
Megvannak még a fájlok, amiket önből töltöttünk le, kapitány.
Azt hiszem menni fog.
Mr. La Forge.
Eleget tud a Borg programozásról ahhoz,
hogy megváltoztassa az alapvető parancs struktúrát?
Nem biztos, uram. Elég bonyolultak a szubrutinok.
Először is, tanulmányoznom kell az adatfeldolgozási algoritmusokat.
Csak így férek hozzá a szükséges kódokhoz. - Ha módosítjuk a parancs struktúrát,
beilleszthetnénk valami támadó programot a biochip rendszeren át,
és úgy küldhetnénk vissza.
A közös tudatban a program vírusként terjedne.
Megfertőzné az egész kollektívát.
Megbéníthatnánk az ideghálózatukat.
Megfertőzni? Mintha valamilyen betegségről beszélne.
Az is, Doktor.
És ha minden jól megy, gyógyíthatatlan.
Ha minden a tervek szerint megy, hónapok kérdése...
és a programunk teljes rendszerösszeomlást...
idéz elő a Borgnál.
Megjegyzés? - Egy kérdés.
Mit értünk rendszerösszeomlás alatt?
A Borg rendkívül komputerfüggő. Egy rendszerösszeomlás elpusztíthatja.
Akkor ideje tisztáznunk valamit. Egy egész faj kiirtásáról beszélünk.
Tudom, hogy ez igen radikális lépés.
De úgy látom, hogy a Borg nem hagy más választást.
Egyetértek, hadban állunk. - Nem is volt hivatalos hadüzenet.
Részünkről nem, de az ő részükről igen. Ha csak találkoztunk, ránk támadtak.
A Borg a mi egész életmódunknak üzent hadat.
Még a háborúban is vannak szabályok. Nem etikus civileket leölni.
A Borg soraiban nincsenek civilek. - Gondoljon egyetlen kollektív lényre.
Egy Borg semmivel sem önállóbb, mint a karunk vagy a lábunk.
Jó kifogás. - A tárgyra, Doktor!
Mikor a betegemre nézek, nem egy kollektív lényt látok vagy közös tudatot.
Egy hús-vér fiút, aki megsérült, akinek segítség kell.
Ehhez képest arról beszélünk, hogy tömegpusztító fegyverként küldjük haza!
A helyzet a következő.
Ez az ellenség a teljes elpusztításunkra tör.
Nincs semmi esélyünk a békekötésre.
Amíg ez nem változik, a túlélésünk érdekében jogunkban áll mindent megtenni.
Őrség a kapitánynak! - Itt Picard.
A Borg visszanyerte az eszméletét, uram.
Vettem.
Akkor lássunk hozzá.
Most mit csinál?
Egy csatlakozó terminált próbál találni, amin át elérheti a kollektívát.
Nem fogja fel, hogy az adását leárnyékoltuk.
Egy hívójelet küld szét és egy szubtéri bemérő szignált.
A kioltó mező mindkettőt blokkolja.
Egyedül van.
Életében először a kollektíva támogatása nélkül...
kell szembenéznie a világgal.
Biztosan éhes.
Tudom, hogy a Borg nem eszik ételt.
Az implantátumok szintetizálják a szövetek számára szükséges szerves molekulákat.
Egy kell neki, energia.
Intézkedjen! - Igenis.
Csatlakozót kell felszerelnem odabent egy vezetékre.
Ha nem tudnám, hogy képtelenség, azt hinném, hogy retteg.
Nem szeretem ezt a sportot.
Múlt héten, mikor két tust elért, még szerette.
De ma, leereszti a kardot. Így nem nehéz betörnöm.
De ha felemelem a pengét, akkor alatta tör be.
Lássuk be, maga jobb ebben, mint én.
Úgy hallottam, van egy vendégünk.
Igen.
Bölcs dolog ez? - Nem tudom. Remélem.
Kezdtem azt hinni, hogy kiismertem magát, de ezt most nem értem.
Könyörületből tettük, sebesült volt.
Dr. Crusher humanitárius okokból úgy döntött, hogy kezeli.
Vadászni fognak ránk, ugye tudja? Magának igazán tudnia kell.
Még egy csörtét?
Valami baj van?
Megsajnált engem is. És mi lett a vége?
Be kell mennem, a csatlakozót felrakni.
Én is bemegyek vele. Ha beértünk, kapcsolják vissza az erőteret.
Jó. De maradjon is így.
Parancsnok!
Mi Borg vagyunk.
Asszimiláljuk magukat.
Az ellenállás hasztalan.
Nézz körül, haver! Nem vagy abban a helyzetben, hogy követelőzz.
Vissza kell térnünk a kollektívához.
Térnetek? - Mi Borg vagyunk.
Igen, de itt csak egyedül vagy.
Van valami neved? Bármilyen azonosítód?
Háromötöd.
Öten voltatok a hajón. Ennyi? Csak számod van?
Háromötöd.
Illik hozzád.
Kész is.
Neked csináltam.
Olyan frekvenciájú energiát ad, amilyenhez hozzászoktál.
Ez a csatlakozó passzol ahhoz, ami a kezeden van.
Szívesen.
Húzzunk innen. - Erőteret ki!
Éhes. Ez tény.
Miért csináltad ezt? - Ilyen rendes fickó vagyok.
Így már jobb? - Te nem vagy Borg.
De nem ám. És remélem, így is marad.
Asszimilálni fogunk téged.
Az ellenállás hasztalan.
Tessék, ez a hála!
Szabályozom az energia fejadagját. Szerintem felfogta.
Ha együttműködik, kap enni. Ha nem...
Mint egy kísérleti patkány.
Ha ki akarom deríteni, milyen a parancs struktúrája,
meg kell tudnom, hogyan dolgozza fel az információt.
Arra pedig én csak úgy vagyok képes, ha érzékelési tesztnek vetem alá.
És ahhoz, együtt kell működnie.
Szóval önként vegyen részt a faja teljes kiirtásában.
Doktor... - Tudom, tudom. Hadban állunk.
Segítek, de akkor sem tetszik, amit csinálunk.
Jól van, készen állunk a fogadására.
Ha bármi gond adódik, arról a konzolról kapcsolhatja az erőteret.
Mehet?
La Forge a hármas transzporternek! Készen állunk.
Mi is, parancsnok-helyettes. - Energiát!
Háromötöd, ő Dr. Crusher. Dr. Crusher, ő pedig Háromötöd.
Helló! - Mi az, hogy doktor?
Gyógyítom a betegeket, befoltozom a sebeket.
Aki károsodik, azt feldolgozzuk.
Más lép a helyükre.
Magával nem ez történt. Mikor megtaláltuk, haldoklott.
Megmentettem. - Miért?
Az a dolgom, hogy segítsek a sérülteken.
Te ennünk adsz. - Igen.
Neked ez a dolgod?
Igen, ez is.
Figyelj, Háromötöd! Dr. Crusher jó pár károsodott biochipedet megjavította.
Letesztelnénk, hogy biztosan jól működik-e minden.
Tesztelni?
Csak megmutatok néhány diagrammot...
és kérdéseket teszek fel róluk. Egyszerű az egész.
Asszimilálni fogjuk.
Igen, de még az asszimiláció előtt, feltehetnénk pár kérdést?
Válaszolunk. - Óriási!
Rendben, akkor egy kis türelmet, Háromötöd.
Mi a te azonosítód? - Azonosítóm?
Háromötöd. - A nevét kérdezi.
Mi nem azonosítót használunk, hanem nevet.
Az enyém Beverly. Ő pedig Geordi.
Nekem van nevem? - Szeretnél?
Nevem...
Én Beverly vagyok, ő Geordi, maga...
Maga. - Maga...
Egy pillanat. Megvan. Hugh.
Mit szólsz hozzá? - Hiú.
Nem, nem "hiú." Hugh.
Hugh. - Jól van. Lássuk csak...
Én Beverly vagyok. - Én Geordi.
Mi pedig Hugh.
Most képzeld el, hogy nézne ki ez az alakzat kifordítva.
Melyik lehet az?
Ez az. - Úgy van!
Mindet megoldotta. Nyolcból nyolcat.
Vagyis a térérzékelése a lehető legtökéletesebb.
A mesterséges szem.
Nagyon komplex vizuális információkat szolgáltat.
Olyan, mint valami holografikus leképező rendszer.
Az jól jönne.
Hugh, megnézném közelről a mesterséges szemed. Megengeded?
Tessék.
Kösz!
Az asszimiláláskor ti is kaptok majd hasonlót.
Hugh, értsd meg végre, mi nem akarunk asszimilálódni!
Miért álltok ellent?
Azért, mert mi nem akarunk úgy élni, ahogy ti.
Itt csönd van. Nincsenek más hangok.
Más hangok?
Egy Borg hajón halljuk a többiek gondolatait is.
Ezernyi hang kísér mindig minket.
Azt akarod mondani, hogy magányos vagy.
Tessék!
Ha befejeztétek a teszteket, mi történik velünk?
Hát...
Hazaküldünk.
Vissza a kollektívához?
Tudja, mikor dolgozni kezdtem a vírusprogramon,
nem voltak fenntartásaim.
De minél többet vagyok Hugh-al...
Hugh?
Igen. Ezt a nevet adtuk neki.
Nevet a Borgnak?
Hát, könnyebb volt így kommunikálni vele.
Szóval, a Borgjukat úgy hívják, hogy Hugh?
Igen. És egész más, mint amit vártam.
Hogyhogy? - Nem tudom. Csak...
Csak olyan, mint egy srác, aki elkóborolt otthonról.
Tudja, hogy maga már a második ember ma, aki úgy...
hivatkozott a Borgra, mint egy elveszett gyerekre?
A lényeg az, hogy kezdek elbizonytalanodni.
Hiszen két lábon járó bombának programozom be őt.
Hogy elpusztíthassa a társait. - Hadd mondjak valamit.
Ha megjönnek ennek a srácnak a nagytestvérei,
megkeresik őt bármi áron.
Rájönnek majd, hogy mi rejtegetjük és elpusztítanak minket.
Higgye el, nekik korántsem lesznek olyan kételyeik,
mint amilyenekkel most maga küzd.
Elbeszélgethetne Hugh-al, hátha úgy jobban megértene.
Nincs számára mondanivalóm.
Akkor csak hallgassa meg. Úgy is, ahhoz ért a legjobban.
Mi történt, Egyes?
A távérzékelők egy hajót jeleznek. Errefelé tart.
Elemzést!
A jármű 7.6-os fokozattal halad.
Tömege 2.5 millió tonna.
Konfiguráció, kocka.
A Borg.
A méreteiből ítélve felderítőhajó. Hasonló a lezuhanthoz.
A csillag sugárzása elrejt minket az érzékelőik elől.
Nem vesznek észre, míg be nem lépnek a rendszerbe.
Mennyi időnk van még?
Jelen sebességgel 31 óra 7 perc múlva érnek ide.
Nem látszol túl vadnak.
Mi Borg vagyunk.
Nem is azzal kezded, hogy asszimilálni fogsz?
Asszimilálásra vágyik?
Nem, de ezt csinálja többnyire a fajtád.
"Az ellenállás hasztalan." - Az ellenállás hasztalan.
Hát, nem az.
A népem ellenállt, mikor jött a Borg, hogy asszimiláljon minket.
Néhányan túléltük.
Az ellenállás nem hasztalan?
Nem. De hála nektek, nagyon kevés maradt belőlünk.
Szétszóródtunk a galaxisban.
Többé már nincs otthonunk.
Azt akarod mondani, hogy magányos vagy?
Tessék?!
Nincsenek társaid. Nincs otthonod.
Mi is magányosak vagyunk.
Mit csinál, Geordi?
Tanulmányozom a karprotézisedet.
Miért?
Hogy többet tudjak meg rólad.
Miért?
Azért, mert más vagy, mint mi.
Létünk egyik célja, megismerni más fajokat.
Mi asszimiláljuk őket.
Azzal mindent megtudunk róluk.
Igen. Tudom.
Nem egyszerűbb módszer?
Talán. De mi akkor sem úgy csináljuk, ahogy ti.
Miért?
Jól van. Figyelj ide!
Ahányszor te magadról beszélsz, azt a szót használod, "mi."
"Mi ezt akarjuk. Mi azt akarjuk."
Soha nem is gondolsz magadra egyéniséggel rendelkező lényként.
Miért nem mondod, hogy "Én ezt akarom" vagy "Én Hugh vagyok."
Mind különálló egyéniségek vagyunk. Én például Geordi.
Én alakítom az életemet. Én hozom meg a saját döntéseimet.
Egy olyan lény számára, mint én, az egyéniség elvesztése majdnem, hogy rosszabb a halálnál.
Ha alszol, nincsenek más hangok a fejedben?
Nincsenek.
És nem vagy magányos?
Néha. De ezért vannak barátaink.
Barát?
Valaki, akivel beszélhetsz. Aki veled van, ha magányos vagy.
Valaki, aki jobb kedvre derít.
Mint Geordi. És Hugh.
Ez az, kapitány. - Elég veszélytelen.
Hát, igen. Annak kell látszania.
Különben a Borg azonnal kiszűri programhibaként.
Hogy tesz tönkre egy geometriai forma egy komputer rendszert?
A forma egy paradoxon. Valós térben és időben nem létezhet.
Mikor Hugh optikája továbbítja az ábrát a biochipeknek, megkísérli elemezni.
De nem jár sikerrel, ezért eltárolja a memóriájában.
Az ábra oda bezárva várja a további vizsgálatot.
Ha a Borg letölti az ő memóriáját, belekerül a...
központi rendszerbe és újra megpróbálják kielemezni.
De úgy terveztük meg,
hogy minden újabb lépés egy újabb anomáliát szül.
Ha pedig kölcsönhatásba kerülnek, összekapcsolódva...
egy végtelen, megoldhatatlan feladványt alkotnak.
Nagyon eredeti. Mikor vezet rendszerösszeomláshoz?
Ez csak több száz számítási ciklus után következik be.
Mikor táplálhatják be? - Kell még vagy 20 óra.
Dr. Crusher még teszteli az új implantátumokat.
Rendben. Kezdjék el, amint lehet!
Kapitány!
Be kell valljam, egy kicsit elbizonytalanodtam.
Hogy érti? - Hát...
Közben megismertem őt. A Borgot.
Értem.
Nem olyan, amilyennek vártam, kapitány. Érzései vannak. Honvágya.
Nem tudom, de úgy érzem, nem helyes így kihasználni.
Évszázadokkal ezelőtt, amikor még állatokon kísérleteztek,
a tudósok olykor megkedvelték a kis jószágokat.
Ez gondot okozott, ha a kísérlet a halálukat kívánta.
Szüntesse meg ezt az érzelmi köteléket a Borggal, Mr. La Forge.
Igen, uram.
Guinan! Kérem, jöjjön be!
Nem zavarom? Ha jól látom, lepihenni készült.
Nem, örülök, hogy látom. Megkínálhatom egy itallal?
Nem, köszönöm.
Eszembe jutott, amit a minap mondott, hogy leeresztem a kardom.
Hogy gyakorolnom kéne, erősíteni a karom.
Hát, egy erős alkar kétségkívül előny a vívásban.
Az italmérésben is.
A Borgról van szó.
Mondja, önt egyáltalán nem lepte meg?
Kellett volna? - Tudta, hogy van neve is?
La Forge adta neki.
Úgy hívják, Hugh. És magányos.
Nem tudom, miért mentem be hozzá.
La Forge ajánlotta, de én nemet mondtam.
Aztán egyszer csak ott álltam előtte és néztem.
A kíváncsiság vitt oda.
Csak a kíváncsiság.
És most hallani akarom, hogy biztos-e benne, hogy helyesen döntött.
Ha meg akar győzni, hogy ne használjam fel azt a vírusprogramot...
Nem. Szeretném, ha ön győzne meg engem.
Két nappal ezelőtt, mikor megtudta, hogy a Borg a fedélzetre jött,
kiütötte a kardot a kezemből.
Most pedig itt van és azt kérdezi, ellenségként kell-e bánnunk vele?
Nem. De amikor kettesben beszél vele,
meg mer esküdni, hogy nincsenek kétségei?
Nem beszéltem vele. - Miért nem?
Nem láttam szükségét. - Ha felhasználja ezt a személyt...
Nem személy az, az ördögbe! Egy Borg!
Ha felhasználja ezt a személyt a faja elpusztítására,
legalább egyszer a szemébe nézhetne, mielőtt megteszi.
Én nem esküdnék meg rá, hogy még mindig Borg.
Attól, hogy a legénység egy tagja elkeresztelte,
nem lett kevésbe Borg.
Attól, hogy fiatal, nem feltétlenül ártatlan.
Maradt az, ami.
Hiába próbálnak kis kedvencet faragni belőle.
Nem változtatok a terven.
Rendben.
De ha nem beszélget el vele legalább egyszer,
rájöhet, hogy nehezebb együtt élni a döntésével,
mint gondolta volna.
Worf Picard kapitánynak. - Igen, hadnagy?
Készen állunk a transzportálásra.
Jöjjenek.
Hadnagy, várakozzon odakint.
Locutus.
Igen.
Locutus vagyok, a Borg.
Hogy kerülsz ide? - Ez egy primitív kultúra.
A feladatom, hogy előkészítsem a bekebelezését.
Az azonosítódat!
Hugh.
Az azonosítódat!
Hugh vagyunk. - Ez nem Borg azonosító.
Háromötöd.
Ezt a kultúrát asszimiláljuk.
De ők nem akarják. - Az érdektelen.
Ellent fognak állni. - Az ellenállás hasztalan.
Az ellenállás nem hasztalan.
Néhányan megszöktek. - Mindet megtaláljuk.
Nem menekülnek. Asszimiláljuk őket.
Geordi-t is asszimilálni kell? - Igen.
De ő nem akarja.
Azt mondta, hogy akkor inkább a halált választja.
Akkor meg fog halni.
Nem.
Geordi nem halhat meg.
Geordi a barátunk.
Segíteni fogsz a hajó asszimilálásában.
Te Borg vagy. Segíteni fogsz.
Nem fogok.
Mit mondtál?
Nem fogok segíteni.
"Fogok"?
Geordi-t nem szabad asszimilálni.
De te Borg vagy.
Nem.
Hugh vagyok.
Szándékosan kerültem a találkozást a Borggal,
mert nem akartam, hogy bármi útját állja a tervünknek.
De most, hogy láttam...
nekem úgy tűnik, hogy kétség kívül egyéniség.
Végül engem is elfogadott Picard kapitányként, nem csak Locutusként.
Tehát meggondolta magát? - Igen.
Ha így felhasználjuk őt,
nem vagyunk jobbak az elpusztítani vágyott ellenségnél.
Tehát, alternatívákat kérek.
Visszavihetnénk a roncsokhoz.
De akkor törölnünk kell a memóriájából, hogy itt járt.
Ha töröljük a memóriáját, az is megszűnik létezni, akivé itt vált.
Hát nem ez a cél? Akkor visszafogadják kérdezősködés nélkül.
De vajon helyes egyéniséget adni neki, ha aztán el is vesszük tőle?
Lehetséges, hogy a Borg elpusztítja, ha megtudja, mi történt vele?
Azt kétlem, nem nyernének vele. Valószínűbb, hogy...
egyszerűen kitörölnek belőle minden itteni emléket.
Akkor a memóriája mindenképp törlődik.
De talán, abban a rövidke időben a memóriatörléséig,
az érzés, az egyénisége, amit köztünk szerzett,
szétáradhat az egész Borg kollektívában.
És akkor minden Borgnak lehetősége adódik megtapasztalni ezt az...
egyedülálló érzést.
És talán ez a legveszedelmesebb vírus mind közül.
Hogyha szétárad az egyéniség szelleme a kollektívában.
Abban a rövidke pillanatban...
örökre megváltozhatnak.
Épségben hagyjuk a memóriáját.
Van egy kérdésem. Mi lesz, ha nem akar visszamenni?
Helló, Hugh! - Helló, Geordi.
Hugh, közeledik egy Borg mentőhajó. Három órán belül ideér.
Visszavihetünk a roncsokhoz, hogy ott találjanak és hazavigyenek.
Vagy, ha akarod, itt maradhatsz velünk.
Hogy mit akarok, az érdektelen. - Nem érdektelen, Hugh.
Nekünk számít. - Egy Borg sem hagyhatja el a kollektívát.
Ha rájönnek, hogy hiányzom, utánam jönnek.
A következményekkel ráérünk foglalkozni. Most azt kell tudnunk, te mit akarsz.
Ti sokan vagytok, én egyedül.
Amit én akarok, nem fontos.
Hát nem érted, Hugh? Most te választhatsz.
Választhatok? - Igen, választhatsz.
Vissza akarsz menni a Borghoz vagy velünk maradsz?
Tényleg itt maradhatok? - Menedéket adunk neked, Hugh.
Választhatok, amit akarok?
Itt maradhatnék Geordi-val.
De az túl veszélyes.
Utánam jönnek.
Vigyetek vissza a roncsokhoz.
Nem tehetek mást.
Hugh. Gondold végig.
Ezt akarod?
Igen.
Egy óra és megjön a Borg hajó. Hamarosan indulsz haza.
Lesugározzuk, aztán berepülünk a csillag kromoszférájába.
Az megzavarja az érzékelőiket.
Viszlát, Hugh! Örülök, hogy megismertelek.
Viszlát, Beverly. Megmentettél.
Hugh, még meggondolhatod magad.
Vissza kell térnem.
Kapitány, hadd menjek vele!
Én úgy vélem, nem vennének tudomást róla. Egyetértesz?
A Borg civilizációkat asszimilál, nem egyedeket.
De kapitány, önt elrabolták.
Mert összekötő kellett, aki az emberekkel kommunikál.
A hajójukra küldött felderítőkkel sosem foglalkoztak.
Lemehet vele.
Minden jót!
Kapitány, nem akarom elfelejteni, hogy Hugh vagyok.
Energiát!
Ott találtunk rád, a roncsok között.
Akkor ott fogok várakozni.
Elértük a koordinátákat. Sugárzási szint emelkedik.
Több energiát a pajzsnak! Álljunk meg!
A Borg hajó helyzete?
A csillag sugárzása zavarja az érzékelőinket.
Az utolsó ismert adatok alapján,
három perc múlva lép be ebbe a naprendszerbe.
Hát, azt hiszem, búcsúznunk kell.
Ég veled, Hugh! - Viszlát, Geordi!
Megpróbálok emlékezni rád.