Ez nem is kérdéses. Egyszerűen csak blöffölt, Worf.
Troi Tanácsadónak erős oldala a blöffölés.
Még mindig klorid szivárgást jelez, de nem tudom, honnan.
Talán fentről.
Nem lett volna bölcs dolog hívni.
Nem voltak igazán jó lapjaim.
Bubija és nyolcasa volt, neki csak egy hatos párja.
Honnan tudja, hogy mi volt nálam?
Mondjuk úgy, hogy röntgen szemeim vannak a kártyához.
Legközelebb olyan paklit hozzon, ami nem látszik át az infravörös fény hatására.
Ne aggódjon, Worf, Csak a terítés után néztem bele.
Még mindig semmi.
Szerzek egy dynoszkennert. Hátha az segíthet.
Parancsnok, erre van szüksége? - Igen. Ha változást észlel, tudassa velem.
Zászlós, futtasson le egy dynoszkenner tesztet.
Vigyázzon!
Worf! - Mi történt, uram?
La Forge a gyengélkedőnek! Baleset történt a hármas raktérben.
Mi történt?
Magára zuhant egy kloriddal teli hordó.
Szerencse, hogy túlélte.
Doktor, nem kísérlem meg elhagyni a gyengélkedőt az engedélye nélkül.
Szükségtelen a zsibbasztó mező.
Worf, nincs magán zsibbasztó mező.
Nem tudom mozgatni a lábam. - Tudom.
Azért nem képes mozgatni, mert az a hordó eltörte hét csigolyáját,
és elszakította a gerincvelőt.
Sajnos, kevés az esély, hogy javíthatok az állapotán.
Az űr a legvégső határ.
Ennek végtelenjét járja az Enterprise csillaghajó,
melynek feladata különös, új világok felfedezése;
új életformák, új civilizációk felkutatása;
és hogy eljusson oda, ahol még senki sem járt azelőtt.
Hajónapló, csillagidő 45587.3.
Worf hadnagyot kénytelen voltam felmenteni a...
szolgálat alól, mivel súlyos sérülést szenvedett.
Bár Dr. Crusher konzultálni hívott egy idegsebészt,
úgy véli, hogy a bénulás maradandó.
Üdvözlöm az Enterprise-on, Dr. Russell. Beverly Crusher vagyok.
Örvendek. A Potemkinen maradtak az eszközeim.
Át tudná hozatni az egyik laborukba?
Hogyne, a négyes laborba vigyék. - Igenis.
Mielőtt munkához látnánk, szeretném elmondani,
hogy nagy élvezettel olvastam az ön tanulmányát...
a kibernetikus rehabilitációról.
Tényleg? Maga az első, aki megemlíti.
Zseniálisnak tartom a cikket.
A bioaktív módon való átcsatolás ötlete egyszerűen forradalmi.
Tudományos élmény lesz önnel dolgozni.
Köszönöm. Volt már módja átnézni Worf kórtörténetét?
Csak futólag. Bevallom, megdöbbentem,
amikor tudomásomra jutott, hogy a Klingon idegsebészet ennyire elmaradott.
A kultúrájukból fakad. Megkerestem a Klingon Orvoskamarát, ahol azt közölték,
hogy ilyen esetekben ők hagyják meghalni a beteget.
Aminek következtében ilyen téren nem is folyhatnak kutatások.
Szóval, ismeretlen terep.
Worf nagyon nehezen viseli az állapotát.
Sosem volt könnyű beteg, de most...
Biztos vagyok benne, hogy meg fogja kedvelni, ha egy kicsit...
Doktor, tudom, hogy mint hajóorvosnak,
szoros kapcsolatot kell fenntartania a betegeivel.
De úgy vélem, jobb, ha én megtartom a három lépést.
Így teljesen objektív szakvéleményt tudok a rendelkezésére bocsátani.
Értem. Talán igaza van.
Helyes. Nos, jól emlékszem, hogy a négyes labort szánta nekem?
Igen, elkísérem.
Ahhoz képest, hogy kórházi koszton él, egész jól néz ki.
Parancsnok, kérem, üljön ide.
Parancsnok, köszönöm, hogy szóba áll velem ilyen állapotban.
Én nem vagyok Klingon. Szerintem nem szégyen, ha valaki megsérül.
Én nem csak egyszerűen megsérültem, parancsnok.
Dr. Crusher attól tart, hogy a bénulás végleges.
Sajnálom.
Kérnék egy személyes szívességet.
Hallgatom.
Szeretném, ha segédkezne nekem a Hegh'bat szertartásban.
Segítsen meghalni.
Tessék?
Ha egy Klingon már nem képes harcosként szembeszállni az ellenséggel,
ha már csak teher a barátai és a családja számára,
akkor itt a Hegh'bat ideje.
A halál ideje.
Van más lehetőség is. - Nincs. Nem lehet.
Nem kísérheti végig az életem sajnálat vagy szégyen.
A Klingon harcos élete véget ért.
Mr. Worf,
nem segédkezem egy barát öngyilkosságában.
Maga meg én éveken át szolgáltunk együtt. Vállvetve harcoltunk.
Tudom, hogy maga bátor és becsületes férfi.
Ha valóban a barátjának tekint, segítsen nekem.
Segítsen, hogy úgy haljak meg, ahogy éltem.
Mint katona. Méltósággal.
Kérem!
A gerincvelő vezetőképessége tovább romlott az utóbbi 72 órában,
az enzimatikus kezelés ellenére.
És az alkysine kezelés? - Hatástalan.
Túltervezett. Az anatómiájuk.
23 borda, két máj, nyolc kamrás szív,
kettős kötésű idegpályák.
Még sosem láttam ennyi felesleges többszöröződést egy testben.
Felesleges? Egy Klingonnál ez élet-halál kérdés.
Majdnem minden létfontosságú szervnek...
van egy beépített pótléka arra az esetre, ha az eredeti megsérülne.
Elméletileg jó ötlet,
de a gyakorlatban ez egyszerűen csak több hibalehetőséget jelent.
Hadd mutassak valamit.
Végeztem egy kísérletet a DNS generátorral.
Ez itt egy genetikai replikátor.
Leolvassa a károsodott szerv DNS kódját,
lefordítja egy sajátos rendszerű utasítás sorra,
majd hozzákezd a pótszerv létrehozásához.
Olvastam a kezdeti kísérleteiről.
Az első eredmények igen bíztatóak.
Beverly, a genetikai replikátor...
képes előállítani egy teljesen új gerincet a maga Worf hadnagyának.
Ültessük át a gerincoszlopát? - Pontosan.
Ahelyett, hogy törött csigolyákat és elszakadt idegek toldozgatnánk,
mint két szabómester, létrehozunk egy új, élő rendszert.
Nem is tudtam, hogy humanoidokon is alkalmazta már.
Nem, még nem. Ez lesz az első eset.
Az első eset?
Számtalan holoszimulációt végeztem. 37 százalékos sikeraránnyal.
Ez az arány még egy képzelt alanyt is elrettent.
Előbb vagy utóbb ki kell próbálni élő betegen is.
Egy új gerincoszlopról beszélünk.
Ahhoz, hogy azt beültethessük, el kell távolítanunk az eredetit.
És nem tudunk eleget a Klingon idegrendszerről a visszakötéshez.
Ha valamit elrontunk, Worf meghal.
Elismerem, ez hatalmas távlatokat nyit,
de a kutatások még csak kezdeti stádiumban vannak.
Nem hiszem, hogy elfogadna ekkora kockázatot.
Meg kell maradnunk a hagyományos módszereknél.
Dr. Crusher, jelentkezzen a hídon!
Máris megyek.
Doktor, a Denver szállítóhajó egy háborúból visszamaradt gravitációs aknára futott.
Súlyos károkat szenvedtek.
Az utolsó üzenet szerint kényszerleszállást...
kíséreltek meg egy Mericor rendszerbeli bolygóra.
Hét órán belül odaérünk. - Hányan voltak a fedélzeten?
Normális esetben a Denver legénysége 23 fő,
de ezúttal 517 bevándorlót is vittek a Beloti Szektorba.
Akkor mindhárom űrkomphangárt ápolóközponttá kell alakítanunk.
Minden civilt egészségügyi szolgálatra kell rendelni.
Tegyen úgy.
Kapitány, beszélhetnénk négyszemközt?
Természetesen. A híd az öné, Mr. Data. - Igen, uram.
Mindig igyekeztem nyitott maradni,
előítélet nélkül szemlélni más kultúrákat,
de, hogy részt vegyek ebben a szertartásban...
Úgy értesültem Dr. Crusher-től,
hogy Worf többé nem használhatja a lábát.
Ez nem jelenti azt, hogy meg kell halnia. - Ez jellegzetesen emberi hozzáállás, Will.
De egy Klingon számára, aki béna, vége az életnek.
Én ezt nem fogadom el.
Will, ha maga haldokolna, ha gyógyíthatatlan betegségben szenvedne,
ha iszonyú fájdalmakkal kellene szembenéznie az utolsó napokban,
nem megváltásként várná a halált?
Worf nem haldoklik és nincsenek fájdalmai.
Száz évig is elélhet...
Maga meg én megtanulhatnánk együtt élni ezzel, de Worf nem.
Az ő élete véget ért, amikor a tartály rázuhant.
Nem kell egyetértenünk vele, se megértenünk,
de a hitét tiszteletben kell tartanunk.
Én tiszteletben tartom a hitét,
csakhogy ő azt várja tőlem, hogy segítsek neki öngyilkosságot elkövetni!
Azért kéri a segítségét, mert a barátjának érzi.
Vagyis ennek a barátságnak az alapján kell meghoznia a döntését.
Nem sokkal jutottam előbbre.
Will.
Nézze, sajnos nem segíthetek abban, hogy milyen döntést hozzon,
de egy valami biztos.
A Klingonok igen nagy gonddal választanak barátot.
Ha nem tudná, hogy számíthat magára, nem kérte volna erre.
Miért nem mehetek be hozzá?
Alexander, mondtam, hogy nem én nem engedem.
Az édesapád nem akarja...
Nem hiszek neked. A papám biztosan látni akar.
Te nem akarod, hogy bemenjek.
Te is tudod, hogy ez nem igaz. - Akkor miért nem akar látni?
Gyere ide.
A papád megsérült és ez nagyon nyomasztja.
És még rosszabbul érezné magát, ha bárki így látná őt.
Még ha te volnál is az.
Ez is egy olyan Klingon izé, ugye?
A mamám szerint a Klingonok egy csomó butaságot gondolnak a becsületről.
Alexander, ezek a Klingon izék az édesapád számára nagyon fontosak.
Hát, az én számomra meg nem fontosak.
Nem érdekel, hogy Klingon vagyok, a papámat akarom látni.
Nehéz napunk volt.
Menj szépen aludni és holnap reggel újra megbeszéljük ezt.
Alexander riadt, zavart és megbántott,
mert az apja nem hajlandó megengedni, hogy bejöjjön hozzá.
Tudja jól, hogy miért határoztam így.
Igen, tudom. Nem lenne Klingonhoz méltó, igaz?
Ez becsület kérdése.
Én csak azt kérem, hogy tartsa tiszteletben ezt a kívánságomat.
Én e percben azt a kisfiút féltem,
akit rémülettel tölt el a gondolat, hogy elveszítheti az édesapját.
Talán ideje volna, hogy abbahagyja a becsületéért való aggódást,
és valaki másra is gondoljon végre. A kisfiára.
Talán jöjjünk vissza később?
Nem, nem. Maradjanak, kérem.
Bemutatom Dr. Toby Russellt.
Az Adelman Neurológiai Intézetből érkezett hozzánk.
A gerincsérülések specialistája.
Konzultáltunk a sebészi beavatkozásokról.
Sajnos a gerincvelő egyikkel sem állítható helyre,
de van egy megoldás, ami részleges mozgást tesz lehetővé.
Mesterséges ingerületvezetőket ültetnénk be a törzsébe és a lábába.
Ezek felvennék az agyban keletkező impulzusokat,
és továbbítanák a megfelelő izmokhoz.
Kis gyakorlással,
a mozgásképességének 60-70 százalékát visszakaphatná.
Első lépésként egy stimulációs pántot csatolnánk a lábára. Egy ilyet.
Ez egy próba szalag.
Ha már megtanulta használni, következhet a beültetés.
Próbálja mozgatni.
Semmi baj, elsőre nem is mehetne jobban.
Egy kis időbe telik, míg megszokja a használatát...
Nem!
Ez nekem így nem élet.
Ez egy igen korszerű és érzékeny műszer.
Ha kitartó, visszakaphatja...
A mozgásképességem 60 százalékát?
Nem. Engem senki sem fog bámulni, ahogy a folyosón...
botorkálok, mint valami félig Klingon, félig gép.
Nevetség és undor tárgya.
Talán elsőre valóban kissé ijesztőnek tűnhet.
Én csak arra kérem, hogy ne hamarkodja el a döntést.
Gondolja át.
Van még egy lehetőség, amiről szeretném, ha tudna.
Genetikai replikációnak nevezik.
Még csak kísérleti stádiumban van.
De ha sikerül, visszakapja a teljes mozgásképességét,
mindenféle mesterséges implantátum nélkül.
Én azt hittem, hogy ezt már megbeszéltük.
Így van.
És ugye azt is megbeszéltük, hogy nem javasoljuk?
Hallottam őt. Inkább meghal, mint, hogy így éljen.
Én csak jobbat ajánlottam az öngyilkosságnál.
Maga csupán hamis reményt keltett benne.
Most ahelyett, hogy a bénaságával foglalkozna, a maga csodálatos gyógymódjában bízik.
Igenis van esély a sikerre.
És ha bejön, ez olyan áttörés lesz a neurogenetikában,
ami százezrek életét változtatja meg.
Ürügyként használja egy béna ember kétségbeesését arra,
hogy kipróbáljon egy eljárást, amit a valóságban még sosem végzett el.
Utánanéztem a Flottánál. Eddig már háromszor utasították el...
az emberi kísérletre vonatkozó kérelmét.
Tényleg képes volna most mindenféle szabályok mögé bújni?
Beverly, egy betegének az életéről van szó.
Nézze, mielőtt bármit is tesz... - Picard Dr. Crusher-nek.
Igen, kapitány?
Megtaláltuk a Denver túlélőit. - Mi felkészültünk.
A három sürgősségi osztály felállt.
Tökéletes. Azonnal megkezdjük a sérültek felsugárzását. Végeztem.
Beverly.
Tudna használni még egy orvost? - De mennyire.
Apám?
Gyere, Alexander.
Deanna azt mondta, beteg a hátad, és, hogy nem tudsz menni.
Tudok. Még küzdök a sérülésemmel.
Aggódtam miattad.
Sok mindent meg kell beszélnünk.
Mert nehéz időknek nézünk elébe.
Erősnek kell lenned. - Igen, értem.
Jól van.
A Klingonoknak fel kell készülniük minden...
Apám!
Vigye ki innen! - Worf, hadd segítsek.
Vigye ki! - Menj ki, Alexander.
Minden rendben lesz, vigyázok a papádra.
Ezt használja a lekötéshez. - Igen, Doktor.
Mi történt vele? - Idegbénulásos sokkot kapott.
A leporazintól? Szokatlan.
Leporazint nem kaphatott. Alig volt vérnyomása.
Máshoz kellett folyamodnom. - Morathial szérumhoz?
Nem, egy új terápiához, amivel dolgoztam. A neve borathium.
Egész jó eredményeket kaptunk.
Kísérleti nyúlnak használta ezt az embert?
A borathium osztályokkal jobb, mint a leporazin vagy a morathial.
A morathial megmenthette volna az életét.
Olyan komoly sérülései voltak,
hogy semmilyen hagyományos gyógymód nem menthette volna meg.
De maga ki se próbálta a standard eljárásokat.
Úgy döntöttem, hogy a legjobb esélyt adom meg neki a túlélésre.
Maga nem így tett volna?
Kihasználta a helyzetet, hogy bizonyítson egy elméletet,
ahogy Worf-al is szívesen megtenné.
Szóval ez az, ami nem hagyja nyugton? Worf hadnagy.
Hogy én felajánlottam a teljes gyógyulás lehetőségét.
Amire maga nem volt képes.
Engem az nem hagy nyugton, hogy miféle gyógyítás az, amit művel.
Nekem nincs szükségem ürügyekre a gyógyításhoz.
Éppen úgy nem szeretek beteget elveszíteni, ahogy ön.
De én hosszú távra tekintek előre. Ez az ember nem hiába halt meg.
Felbecsülhetetlen adatokhoz segített hozzá.
Amivel ezrek életét tudom majd megmenteni.
Kétlem, hogy ez vigaszt fog nyújtani a családjának.
Hadd kérdezzem meg.
Ha néhány év múlva,
a borathium megmentené egy szeretett családtagja életét,
akkor is elítélne?
Nem bocsátkozom feltevéseken alapuló vitákba.
Ön itt nem kísérletezhet tovább. Felmentem a munkakötelezettsége alól.
Világos?
Nagyon is.
Doktor?
Látogatóba indulok a betegéhez.
Nincs akadálya.
De ne számítson vidám társalgásra, Klingoni állapotban van.
Büszke, erőteljes és hajthatatlan.
Úgy hallottam, felmentette Dr. Russellt a szolgálat alól.
Így van. Felelőtlen volt. Ezen a hajón nem végezhet gyógyító munkát.
Beverly,
talán hozzájárulhatna, hogy lefolytassa azt a szervmásolási eljárást.
Hogy mondhat ilyet, kapitány?
Ez egy teória, ami néhány kétes kísérleten,
és rengeteg feltevésen alapul.
Ha nincs esélye a teljes felépülésre, Worf inkább öngyilkos lesz.
Az én gyengélkedőmön soha.
Ha kell, zsibbasztó mezőbe helyezem, őrt állítok...
az ágy mellé, de nem hagyom meghalni.
És meddig csinálja ezt? Egy hétig? Egy hónapig? Egy évig?
Ha kell, addig. Nézze, az öngyilkosság nem lehet megoldás.
Ha most eltekintünk attól, hogy egy bénulásos beteg is élhet teljes életet,
van olyan terápia, ami visszaadja a mozgásképessége nagy részét.
De nem az egészet. - Nem, nem az egészet!
Csodát én sem tudok művelni.
Klingon vagy nem, neki is el kell fogadnia az állapotát.
Beverly, ő nem képes megtenni, amit elvár tőle.
Maga azt kívánja, hogy mondjon le az öngyilkosságról,
cserében azért, hogy ilyen nyomorultul élhessen tovább. Ez túl sok!
Így egy értékekkel és hittel teli életet zár le.
Önként, Beverly. Számára nincs más út.
De talán részese lehet a fejlődésnek.
Talán rá tudnánk venni, hogy halassza el a szertartást,
hogy adja meg az esélyt...
egy számára is elfogadható élet visszanyerésének.
Lehet, hogy a vereséget rosszul tűrik,
de nagyszerűen viselik a kockázatokat.
A gyógyítás első számú szabálya, hogy soha ne árts a betegednek.
Jelenleg Worf él és csak a lába nem működik.
Ha mégis alávetjük a műtétnek, lehet, hogy halott lesz belőle.
Akkor lehet, hogy ez szabályszegés,
de Worf-nak nincs más választása.
Készen állok, parancsnok.
Tanulmányoztam a maga szertartását.
Tudja, mit gondolok?
Hogy barbár szokás. Megvetem, úgy ahogy van.
Az élet semmibevétele,
álcázott öngyilkosság valamiféle dicsőséges becsület nevében.
Talán tisztelem a hitét, de szeretnem ne kelljen.
Nem hiszem, hogy arra kértem volna, hogy megértsen.
Nem. Mindössze arra kért, hogy hozzam el ezt a kést,
és sétáljak ki, hogy nyugodtan megölhesse magát.
Nos, nem teszem ennyire könnyűvé.
Téved, ha azt hiszi, könnyű.
De egyszer elérkezik a halál ideje. És az én időm...
Emlékszik Sandovalra? Két éve sérült meg egy tűzharcban.
Egy hétig élt még.
Fang-lee? Marla Aster?
Tasha Yar?
Hány férfit és nőt, hány barátot láttunk meghalni?
Már nem is számolom.
Mindegyikük, kivétel nélkül mind, az utolsó pillanatig küzdött az életéért.
Én sem vágyom a halálra, parancsnok. - Biztos benne?
Mert nekem úgy tűnik, hogy végtelenül büszke magára.
"Ide nézzenek! Milyen bátor vagyok? Milyen dicsőséges Klingon?"
De hadd mondjak valamit!
Egy Klingon sosem helyezheti előbbre a vágyait...
a családjánál vagy a barátainál.
Hány ember tartja itt magát a barátjának?
Hányunkat mentette meg?
Gondolt már arra, hogy ez hányunkat fog megviselni?
Hogy mit fogunk érezni majd, ha meghal?
Segít vagy nem segít a Hegh'bat végrehajtásában?
A barátja vagyok.
És bár mondtam, amit mondtam,
ha ez rám tartozna, valószínűleg segítenék.
De mint mondtam, tanulmányoztam a Klingon törvényeket,
és felfedeztem, hogy én nem tölthetem be ezt a szerepet.
A hagyomány szerint,
e tisztesség családtagot kell érjen, többnyire a legidősebb fiút.
Ez képtelenség. Ő még gyermek.
Egy Klingon gyermek férfi attól a perctől, hogy elbírja a kardot.
Így van? - Alexander nem teljesen Klingon.
Fele részben ember. - Ez csak kifogás.
Az igazság az, hogy nem volna képes...
megkérni a fiát, hogy hozza ide a kését.
Hogy nézze, ahogy a szívébe mártja,
hogy aztán húzza ki a melléből és törölje le a vérét az inge ujjával.
Mert ebből áll a rítus, igaz?
Hát, sajnálom, Mr. Worf.
Nem segíthetek.
Van erre hitelesebb személy a hajón.
Beszélni akartál velem, apám?
Segítened kell nekem. - Bármiben, apám.
Sokat meséltem neked a Klingon szokásokról,
mindarról, ami nekünk érték.
A hagyomány alapján,
aki ilyen sérülést szenved, annak véget kell vetnie az életének.
De úgy döntöttem, hogy szakítok a hagyománnyal.
Az élet mellett döntöttem.
Örülök, apám.
Alávetem magam egy veszélyes operációnak.
Talán így is meghalok, de legalább nem a saját kezem által.
Vidd ezt vissza a kabinomba. - Igen, uram.
Orvosi napló, kiegészítés.
A Flotta Orvosi Bizottságával való újabb konzultáció,
és alapos lélektani elemzés után...
hozzájárultam, hogy Worf hadnagy alávethesse...
magát a szervmásolási eljárásnak.
Ma kezdtük el tanulni a szorzótáblát.
A tanárnő szerint jobb vagyok benne, mint bárki más az osztályban.
Beszélünk még, fiam. Hamarosan.
Igen, apám.
Ha meghalok,
nem maradhat magára.
Gondom lesz rá, hogy biztonságban a nagyszüleihez érjen.
Nem. Ők nagyon öregek. Nem tudnának gondoskodni róla.
Tanácsadó, nagyon komoly kéréssel fordulok önhöz.
Megkérhetem arra.?
Hogy én neveljem fel Alexandert?
Végtelen tiszteletet érzek ön iránt, Deanna.
Maga mindig segített abban, hogy hogyan neveljem helyesen Alexandert.
Én elképzelni sem tudok megfelelőbb szülőt a fiam számára.
Ha túl sok, amit kérek...
Megtiszteltetés.
Készen állok.
Befogó sugarat az első és az utolsó csigolyára.
Megvan. - Kezdheti.
Idegvégződések a gerincvelőről leválasztva.
Mikrofogót!
Leválasztom az agytörzset, most.
Agyi funkciók gépi vezérlésen 0831-kor.
3 óra 26 perc áll rendelkezésre, ami alatt az agy nem károsodik.
Rendben, vegyük le a fedőburkot.
Lézer szikét!
Kérelmeztem a Flottánál, hogy 1 héttel elhalaszthassuk...
a 37628-as szektor szemléjét, amíg a Denver túlélőit haza nem szállítjuk.
Helyes. Mr. La Forge enyhe ingadozást észlelt...
az egyik hajtómű tekercsben.
Beütemeztem egy stressz szimulációt, hogy tisztázzuk, mi a gond.
Tud már valamit? - Nem.
Elsődleges gén letapogató készen áll.
DNS letapogatás indul.
Leolvasási sebesség egy milliárd bázisbár másodpercenként.
Ha túljutunk az első két szinten, indíthatjuk a kód átírást.
Növelje a TCH szintet...
Mi történt?
A letapogatót túlterhelte a Klingon csigolyák leolvasása.
Előfordult ilyen a szimulációknál? - Igen. De azt hittem, azóta kiküszöböltem.
Kérem a mobil letapogatót!
Kézi műszerrel is meg tudom oldani, csak így egy kicsit tovább tart.
1 óra 43 perc az elsődleges agy visszakapcsolásáig.
Húzza szét a gerinc menti izmokat. - Megvan.
Vigyázzon az idegvégződésekre. - Igen, látom.
Ügyeljen, hogy a koponya alatt...
legalább 15 centiméterre legyen az agytörzstől.
Enyhe ingadozás az ingervezetésben. - 20 köbcenti inaprovalint!
Rendben.
Visszazárhatjuk a gerincborítást.
Mennyi ideig tarthatjuk még gépen? - 27 percig.
A burát.
Zárjuk be!
Kész.
A szövet növekedés megfelelő mértékű.
Kilökődésre utaló jel nincs.
Rendben, kész van. Vegyük le a gépről.
Gépi kapcsolat megszakítva.
Az idegi kapcsolatok stabilnak tűnnek.
Bíztató az állapota.
Ingadozó ingervezetés. - 40 köbcenti inaprovalint!
Nincs vegetatív reakció. - Zuhan a vérnyomás. 60/40.
Légzésfunkció a kritikus szinten. - Oxigén arányt 95 százalékra!
Kezdem a vegetatív stimulációt.
A légzés felszínes és kapkodó. Az ingervezető nem reagál.
75 köbcenti inaprovalint!
Hibás szívritmus. - Szívroham veszélye fenyeget.
Jól van. Jöhet a chloromydride. 15 köbcenti.
Elveszítjük.
Se vérnyomás, se pulzus.
Agyi funkciók? - Felsőbbrendű működés leállt.
Jól van, 25 köbcenti cordrazint!
Azzal megöljük.
Úgy tűnik, e téren már jó munkát végeztünk.
Se vérnyomás, se pulzus.
Az ingerületvezető inaktív. - Agykéreg stimulátort!
Rajta!
Újra!
Doktor.
Nos, jegyezze be a naplóba.
A halál beállt 1240-kor.
Pedig minden olyan jól ment.
Nem volt zavar a replikációban. Sem kezdeti kilökődés.
Nem!
Alexander, olyan szomorú vagyok.
Látni akarom.
Alex... - Ne!
Látni akarom.
A biomonitorokat!
25 köbcenti polyadrenalint! - Mi történik?
Nem tudom, de ha nem tévedek, valamelyik felesleges pótszerv...
Doktor!
Hihetetlen! Támogassuk meg a szívet és a légzést!
Elképesztő!
A vegetatív működésnek is van tartaléka valahol.
Az életfunkciók stabilizálódnak.
Kezdjük az újraélesztő terápiát! Oxigén elegyet 90 százalékra!
Készüljön agyalap ingerlésre!
Nos, a betege szépen halad a gyógyulás útján.
Nem akarja tudomásul venni, hogy van benne részem, igaz?
Sosem fogja elismerni, hogy mindezt az én kutatásaim tették lehetővé.
Boldogsággal tölt el, hogy Worf fel fog épülni.
Maga játszott és nyert.
De nem minden beteg ilyen szerencsés.
Maga megrémít, Doktor.
Kockáztatja a betegei életét és ezt a kutatás érdekével igazolja.
A nagy dolgokhoz idő kell.
Néha egy életen át tartó, fáradságos munka...
sokszor minden eredmény nélkül.
De nem önnek. Maga csak úgy belevágott.
Akár az élő szövetbe.
Előbbre helyezte a kísérletezést a betegei életénél.
Ez az én értékrendem szerint, a legszentebb bizalom durva megsértése.
Biztos vagyok benne, hogy korszakalkotó zseniként fogják ünnepelni.
Élvezze ki a dicsőséget, Doktor. Nekem úgy sem menne.
Nem fog egy csapásra menni, Worf.
Az izmainak meg kell tanulniuk az engedelmeskedést. Ne kapkodjon!
Alexander! Emlékszel, mit beszéltünk meg?
A papád egyedül szeretne talpra állni.
Semmi baj, Tanácsadó. Szívesen fogadok el segítséget a fiamtól.
Együtt fogunk dolgozni.
Igen, uram.