Hajónapló, csillagidő 44741.9.
Megérkeztünk a Tagus III-ra, ahol az Enterprise ad otthont...
a Föderációs Régészeti Tanács szokásos éves konferenciájára.
Nagy várakozással készülök holnap megtartandó nyitó előadásomra.
Tessék?
Gondoltam, szeretné tudni, hogy a Tanács tagjai...
megérkeztek és elfoglalták a szállásukat.
Kitűnő!
Kapitány, tudja, milyen késő van?
Mondja csak, Tanácsadó, mi kölcsönözne nagyobb áttekinthetőséget az előadásomnak?
A kronológikus rendszer vagy inkább csoportosítsam a leleteket aszerint,
hogy vallási, szociológiai vagy környezeti vonatkozással bírnak-e?
Úgy tudtam, már a kronológiai rendszer mellett döntött.
Talán, tudományosabb megközelítést várnak.
Javasolhatok valamit? - Sőt, kérem.
Lazítson! Briliáns értekezést írt.
Kell is, hogy az legyen.
Holnap a Föderáció legkiválóbb elméi előtt kell előadnom.
Switzer, Klarc-Tarn-Droth, McFarland!
Az archeológia óriásai! Hozzájuk képest csak lelkes amatőr vagyok.
Kétlem, hogy amatőrnek tartanák. Különösen a Tagus III életével kapcsolatban.
Ez igaz, megcsináltam a leckét.
És áttanulmányoztam minden leletet,
amit az eddigi expedíciók ezen a bolygón találtak.
Kár, hogy a Taguanok nem engedik, hogy tovább vizsgálódjunk a romoknál.
Így van. Hiszen alig tudunk valamit az eredetükről.
De úgy vélem, eléggé meggyőző elmélettel szolgálok ez ügyben.
Biztos, hogy a Tanács tagjai is így gondolják majd.
Hálás vagyok a biztatásáért, Tanácsadó.
És most jó éjt, kapitány!
Jelentkeznek az emlékek?
Vash!
Hogy kerülsz ide?
Bemásztam az ablakon.
Az űr a legvégső határ.
Ennek végtelenjét járja az Enterprise csillaghajó,
melynek feladata különös, új világok felfedezése;
új életformák, új civilizációk felkutatása;
és hogy eljusson oda, ahol még senki sem járt azelőtt.
Fogalmam sem volt róla, hogy a Régészeti Tanács tagja vagy.
Mert azé vagy, vagy nem? - Mondjuk úgy!
Miért jöttél a Tagus III-ra?
Hogy téged láthassalak, természetesen.
Ez az egyetlen oka? - Talán nem elég?
Bárcsak hihetnék neked.
Nagyon hiányoztál, Jean-Luc.
Bocsáss meg!
Bocsánat a késésért!
Elnézést! Nem tudtam, hogy társasága van.
Semmi baj! Engedd meg, hogy bemutassam őt.
Ő Beverly. Dr. Beverly.
Dr. Beverly Crusher. A hölgy pedig Vash.
Egy kedves barátom a Régészeti Tanácstól.
Igazán nem akartam zavarni. A kapitány és én gyakran reggelizünk együtt.
Igen, tudom. Jean-Luc mesélt nekem magáról.
Csakugyan?
Na és, mikor?
A Risa-n, még tavaly. - Értem!
Tehát, a szokásos éves szabadsága alatt.
Nem. Igen!
Igen.
Nos, meglep, hogy önt viszont nem említette.
Engem is.
Doktor, nagyon sok a dolga? - Jelenleg nem.
Azért kérdezem, mert szívesen körülnéznék ezen a gyönyörű hajón.
Megtisztelő volna, ha körbevezethetném.
Én...
Az volna. Persze, csak ha hozzájárul, Jean-Luc.
Hogyne.
Ne aggódj! Ígérem, jól viselkedem.
Ez pedig a Csillagbár. Itt fogjuk megrendezni a ma esti fogadást.
Jobb helyet el sem tudnék képzelni. Mondja csak, Jean-Luc gyakran jár ide?
Nem nagyon. A kapitány igen zárkózott ember.
Hozhatok valamit inni? - Megköszönném.
Milyen végtelenül szép látvány! - Elnézést!
Úgy értem, hogy a kilátása végtelen. Igazán elragadó!
Ön bizonyára Riker parancsnok.
Ez ugye nem szolgál előnyömre? - Na de, ilyet nem mondtam.
Mintha épp azt akarta volna mondani,
hogy a szemeim olyan titokzatosak, mint a csillagok.
Ön Betazoid.
Szó sincs róla. Csak tudja, Jean-Luc igazán érzékletesen írta le magát.
Tényleg?
Látom, megismerkedtek. - Nem egészen.
A hölgy Vash, a Régészeti Tanács tagja.
És a kapitány barátja. - Visszavonultam.
A Risa-i útja alatt ismerkedtek meg.
Valóban? Igazán kellemes üdülés lehetett.
Úgy érti, hogy egyiküknek sem beszélt rólam?
Dr. Crusher, jelentkezzen a gyengélkedőn!
Attól tartok, nem tudom végigvezetni.
De talán, Riker parancsnok szívesen pótol engem!
A legnagyobb örömmel.
Íme, ez a híd.
A hajó parancsnoki központja, egyben a végállomás.
Vash, Mr. La Forge, Data parancsnok-helyettes.
Helló! - Örvendek!
Az úr pedig Worf hadnagy.
Helló! - Valami baj van, hadnagy?
Nincs róla tudomásom, hogy a Tanács tagjainak bejárása lenne a hajó hídjára.
Azt hiszem, ezúttal kivételt tehetnénk. Vash a kapitány vendége.
Üdvözlöm a hajón! - Köszönöm.
Ebben a székben ül Jean-Luc? - Ez a híres szék.
Már értem, mi a jó abban, ha valaki csillaghajó kapitány.
Ennek igazán örülök.
Azt hiszem, megyek és átöltözöm a fogadásra.
Nagyon helyes.
Nos, felteszem, ott majd találkozunk igen.
Már alig várom.
Elbűvölő nő.
Én ezt nem értem. Azt hittem, hogy mint Tanácsadót...
a kapitány mindenbe beavatja.
Így is van, ha ezt látja szükségesnek.
És azt mondja, hogy sosem beszélt rólam?
Amennyire emlékszem, nem. - Meg sem említett?
Meg kell értenie, a kapitány igencsak...
zárkózott ember. Tudom.
Megbocsát? - Hogyne.
Szép lábak.
Ember létére.
Jean-Luc, beszélnünk kell.
Elnézést!
Úgy tűnik, a fogadás sikeres. - Felejtsd el most ezt egy pillanatra!
Miért nem említettél soha a barátaidnak?
Mit mondtam volna nekik? - Például, hogy találkoztunk,
hogy jól éreztük magunkat, nagyon jól.
Nem tehettem meg. - Miért nem?
Nem lett volna helyénvaló.
Nem intim részletek kifecsegésére gondoltam.
A kapitány nem tárhatja fel személyes érzelmeit a legénység előtt.
Ez valami Flotta előírás, vagy netán csak te találtad ki?
Sajnálom, hogy dühös vagy.
Én pedig azt, hogy ilyen kínos az ittlétem.
Milyen volt a fogadás? - Nagyszerű.
Jean-Luc, mennyire örülök, hogy újra látom! Hol marad a nyakba borulás?
Ne álljon már ott úgy! Mondjon valamit! - Kifelé a székemből!
Én valami olyasmire számítottam, hogy...
"Isten hozta, Q, örülök, hogy látom, öreg barátom!"
Nem vagyunk barátok! - Ez fáj, mon capitaine!
Tessék! Hátha ez segít, hogy megjavuljon a modora.
Hogy került ide, Q? Megint száműzték a Kontinuumból?
Ó, dehogy! A múltkori miatt sem győznek elnézést kérni.
Akkor miért jött ide?
Muszáj, hogy mindig legyen valami különös oka?
Épp ebben a szektorban jártam és...
Hát, csak kikényszeríti belőlem.
Igazság szerint egy tartozást kell visszafizetnem.
Tartozást? - Magának.
Ami rég nyomaszt és tönkreteszi minden egyes napomat.
Fogalmam sincs, hogy miről beszél.
A legutóbbi találkozást nem éltem volna túl, ha nem lép közbe.
Mondjuk úgy, megmentette az életemet.
Mindenki követ el hibát.
A jósága tette lehetővé, hogy visszatérjek a Kontinuumba,
és ez nekem szinte bármit megér.
Úgyhogy, fizetni jöttem. Mondja, mi a kívánsága? És teljesítem.
Hogy tűnjön el! Az épp elég lesz.
Ne, ne, ne!
Olyat kívánjon, ami egy kicsit építőbb jellegű.
Használja ki a lehetőséget. - Talán, majd máskor, Q.
Pillanatnyilag egészen más foglalkoztat.
Tudom, a beszéde. Olvastam.
Unalmas, száraz és pedáns, pont olyan, mint maga.
Én tudnék segíteni a dolgon. - Nem, köszönöm.
Ugye, maga sohasem járt személyesen azoknál a bizonyos romoknál?
Nem. Több, mint egy évszázada lezárták.
Nos, akkor így minden érthető.
Hogy írhat olyasmiről, amit még sosem látott?
Megvan! Elviszem oda magát!
Teljesen kizárt. Azzal megsérteném a Taguan törvényt.
Muszáj mindig ilyen merevnek lennie? Garantáltan visszaérünk időben.
Láthatná, milyen volt a Tagus III két milliárd évvel ezelőtt.
Akkoriban aztán tényleg tudták, mitől döglik a légy.
A válaszom akkor is nem.
A tanulmányom önmagában is megáll. És most lenne szíves elhagyni a hajómat?
Nincs még egy lény, akinek ilyen nehéz ajándékot adni!
Riker parancsnok, jöjjön az irodámba!
Igen, kapitány?
Q tisztelt meg a látogatásával.
Q? Mit keresett itt?
Minden áron valami jót akar tenni velem.
Riadóztatom a legénységet.
Kapitány?
Ki az? - Én vagyok.
Kicsoda? - Jean-Luc.
Igen? - Bejöhetek?
Hadd magyarázzam meg! Én...
Nekem egyáltalán nem kínos az, hogy itt vagy az Enterprise-on.
Ellenkezőleg.
Mi az? Térkép a romokról?
Azt hittem, csak miattam jöttél a Tagusra.
Én nem csaptalak be téged.
Továbbra is te vagy a legfontosabb ok.
Tényleg?
Ez a gond a notórius hazudozással.
Akkor sem hisznek nekem, ha igazat mondok.
Ezt a felszerelést el kell koboznom.
Feltétlenül muszáj?
Ha a Taguanok rajtakapnak odalent...
Ugyan már! Ugyanígy ijesztgettél a Sarthong V-tel is.
Emlékszem. - De nem akadályoztál meg semmiben.
És igen jelentős lelethez jutottam hozzá!
Amin igen jelentős haszonnal adtál túl.
Mindig ezt teszem!
De nem az én hajómon. Nem engedélyezem!
Tisztázzunk valami, Picard!
Én nem változom meg se a te kedvedért, se máséért.
Én sem a te kedvedért.
Akkor nincs több mondanivalónk egymásnak.
Nagyon úgy tűnik.
Egyedül alszunk?
Most nincs hangulatom az idétlenkedéséhez, Q.
Éreztem én, hogy valami nem stimmel.
Feszültnek látszott, nyúzottnak, valahogy kisebbnek.
Először azt hittem, emiatt a rémes tanulmány miatt, de tévedtem.
Bármilyen kisded játékra készül, biztos ráér holnap reggelig.
Maga komoly reményeket keltett bennem, Picard.
Azt hittem, hogy sokkal fejlettebb, mint a fajtársai.
De már látom, épp olyan gyenge, mint ők.
Úgy fáj nekem, hogy a nagy Jean-Luc Picard így összeomlott egy nő miatt.
Ki miatt?
Nem kell ez a játék, kapitány.
Tanúja voltam a vitájuknak Vash-al.
És egyhamar nem felejtem el, ahogy kiütközött az arcára a fájdalom.
Ha nem ismerném olyan jól, akár azt is hihetném,
hogy maga már házas.
Nagyon unatkozhat, ha így elragadja a fantáziája!
A szerelemnek nevezett valami nagyon...
veszélyes dolog és ön nincs ellene felvértezve.
A hölgy megtalálta a gyenge pontját, amit én évek óta hiába keresek.
Ha korábban rájövök, nőalakban jelenek meg.
Jegyezze meg, amit mondok, Picard! Ez a maga Achilles sarka.
Higgyen, amit akar!
Netán tagadja, hogy érdekli magát ez a nő?
Nagy szívességet tudnék tenni magának, ha varangyos békává változtatnám.
Hagyja őt békén, Q! - Hiszen csak segíteni próbálok.
Az adósságom... - Ezennel elengedem!
Nem kell a segítsége, a tanácsa, a szívessége,
vagy összefoglalva, maga. Felfogta egyszer és mindenkorra?
Tehát ölbe tett kézzel figyeljem, ahogy az a nő összetöri a szívét?
Igen!
Ahogy óhajtja.
Hölgyeim és uraim, a Régészeti Tanács tagjai, üdvözlöm önöket!
Rejtély.
Igen, a Tagus III rejtélye az, ami minket ma itt összehozott.
Egy olyan rejtély, ami több vitát hívott életre, több elméletet,
több következtetést, mint a legjobb bűnügyi regény.
Ha megbocsátják önhittségemet,
most előadom önöknek az én saját krimimet.
Sok évvel ezelőtt megkíséreltem felfedni a Tagus III titkait.
Kell-e mondjam, sikertelenül.
Ám ezen közben hozzájutottam néhány új információhoz, ami csak arra volt jó...
hogy további kérdéseket vessen fel,
melyeket remélhetőleg ma itt együtt megvitatunk.
947 régészeti kutatásról van tudomásunk,
amit az elmúlt időkben e bolygó felszínén végeztek.
Ezek közül 74 a száma azoknak, amelyeket általában nagy jelentőségűnek tartanak.
Köztük a legkorábbihoz 22.000 éve fogtak hozzá.
Ez meg mi.?
Q!
Ez a Tagus III?
Kétlem, hogy ott ilyen sok tölgyfa lenne.
Nem. Én inkább azt hiszem, ez a Föld,
úgy a tizenkettedik század környékén.
Ez pedig Anglia, közelebbről a Sherwoodi erdő, amit Q varázsolt ide.
Ez magyarázat a ruhákra.
Úgy van, Egyes. Jobban mondva, Little John.
Ha ő Little John, akkor maga...
Tudom! Robin Hood.
Uram, tiltakozom! Én nem vagyok Víg Legény!
Ellenkezőleg, Worf hadnagy!
Az öltözéke alapján ön csakis Will Scarlet lehet.
Ahogy Geordi mandolinjáról is látszik, hogy ő Alan-a-Dale.
Én ön, Mr. Data, nem lehet más, mint Tuck barát.
Én nem fogok úgy táncolni, ahogy Q fütyül!
Most végre elkaplak, Robin Hood!
Gyorsan, a fák közé!
Mr. Worf, ez parancs volt!
Vissza, bolondok!
A fák között sosem leltek a nyomára.
Igyekszem elállítani a vérzést.
Q! Épp ideje, hogy felbukkant.
Jelenlegi megszólításom, Nottingham nagyméltóságú helytartója.
Nem veszünk részt a maga öncélú fantázia játékában!
Rendben! Várjanak tétlenül!
Holnap délre az egész legénység biztonságban a hajón lesz.
Na persze, akkor viselniük kell a következményeket.
Következményeket?
Mely cselekedetéről volt leghíresebb Robin Hood?
Pénzt rabolt a szegények számára.
Azon kívül?
Arra gondol, hogy kiszabadította a szép Mariant a Nottinghami várból?
Helyes, Data!
És sajnos úgy adódott, hogy Sir Guy of Gisbourne...
holnap délben szeretné porba hullva látni egy gyönyörű hölgy fejét.
Vash! - Csak rajtad múlik, Robin.
Vagy lepihensz e bájos erdei tisztáson,
vagy életed kockáztatásával megmented a nőt,
aki amúgy hidegen hagy.
Nem számít, hogy én mit érzek iránta.
Az ártatlanokért mindent elkövetek, mint tudja.
Jó, de mi lesz a Víg Legényekkel? Az ő életüket is kockára teszed?
Ér Vash élete annyit, mint Data-é vagy Troi-é vagy Worf-é?
Tudja, Worf igazán jól mutatna ágyelőként a kastélyban.
Q, kérem, állítsa ezt le, mielőtt valaki megsérül!
Az lehetetlen.
Ez a fantázia játéka, ahogy nevezte saját életét.
Pontosan annyira tudom, mi történik majd, mint maguk.
De egyvalamiben teljesen biztos vagyok.
Ha odamerészkednek a Nottinghami várhoz, vér folyik majd.
Teljesen kimeríti magát ezzel a járkálással, Milady!
Mondtam, hogy ne hívjon így. A nevem Vash.
Szegény báránykám! Biztosan nagyon beteg, hogy így beszél!
Tehetek valamit, amivel enyhíthetek a szenvedésén?
Egy ital jól jönne.
Én nem fertőre gondoltam, de van egy pár szép kis piócám.
Az lehúzza a lázat. - Kifelé! Most rögtön!
Az elméje már kezd egészen megbomlani, Sir Guy!
Maga ki a fene?
Milady, ezt Nottingham-ben mindenki tudja. Sir Guy of Gisbourne!
Sir Guy micsoda? - Elmehet!
Ne dühítsen fel, Lady Marian!
Ez az utolsó esélye, hogy meggondolja magát.
Lesz a feleségem?
Értem.
Tehát, a kivégzést az eredeti terv szerint megtartjuk.
Milyen kivégzést?
Figyelmeztetem, Milady!
Szánalmas kísérlete arra, hogy az őrültet eljátssza, nem menti meg az életét.
Úgy érti, hogy engem akar kivégezni? Sir Guy, egy pillanat!
Nem beszélhetnénk meg?
Elismerem, mostanában nem voltam önmagam.
Ez a dolog mindkettőnket megviselt.
Kérem!
Bocsánat!
Data!
Semmi baja?
A nyílvessző a hatodik bordaközi résen hatolt be,
csupán alprocesszorokat érintve.
Szerencsére egyetlen biofunkcióm sem sérült.
Ne aggódjon, Tanácsadó! Úgy vélem, egyre jobban céloz.
Ki kell jutnunk innen, kapitány.
Jutnunk nem kell, Egyes. Maguk itt maradnak, amíg én visszatérek.
Csak nem egyedül akarja őt megmenteni, uram? - Ez nem küldetés. Ez személyes ügy.
Köztem és Q között. Ebből maguk maradjanak ki!
Kapitány! - Hallotta a parancsot, Egyes!
Elvárom, hogy kövesse!
Élesebbre, ha kérhetném!
Minő engedékenység, Sir Guy! Az elítélt utoljára friss levegőt szívhat.
Ön téved, helytartó.
Lady Marian megígérte, hogy a feleségem lesz. - Tessék?!
Az lehetetlen! - Miért lenne?
Bár, elismerem, magamfajta hajadon ritkán kap magának ilyen nemes férjet.
Igyunk hát!
Anglia leggyönyörűbb és legbájosabb arájára!
Ne igya meg! Lehet, hogy mérgezett.
Talán, elhagyta a józan esze? - Robin Hood galád ármánya.
Összeszűrte vele a levet. - Robin Hood?
Ó, Robin Hood! Nos, az már rettentően régen volt.
Egész Nottingham tudja, hogy szereti őt!
Hazugság! Csak megbabonázott valami gonosz varázslattal.
Mindjárt gondoltam én azt.
Írja a gazfickó bűnlajstromához a babonázást!
Sir Guy, ha valakit itt megbabonáztak, az ön.
Csendet!
Még egy szó és a feje kosárba hull!
Strázsa!
Kísérje Lady Mariant a szobájába!
Itt szeretnék maradni veled.
Tudom én, gyermekem! De fontos ügyeket kell még elrendeznem.
Bájos teremtés! - Érdek ember.
Még egy lépés és sikítok!
Vash, a mindenedet, én vagyok az! - Jean-Luc?
De jó, hogy látlak! Fogalmad sincs, hogy miken mentem át!
Az egyik percben az Enterprise-on vagyok, a másikban Nottingham-ben.
Először le akarták ütni a fejemet, most meg valami Sir Guy-hoz készülök férjhez menni,
és az a mániájuk, hogy Marian-nak hívnak!
Igen, tudom. - Tudod? Honnan?
Te Robin Hood vagy!
Egy Q nevű régi ellenfelem hozott ide a legénységgel együtt.
A többit elmondom, ha biztonságban leszünk. Gyere, nincs időnk!
A többiek odakint vannak? - A Sherwood-i erdőben várnak minket.
Úgy érted, egyedül jöttél? - Úgy van, gyere már!
Ez meg miféle terv? - A legjobb, feltéve, hogy megmozdulsz.
Tudod, hogy veszélyben forog az életünk? - De még mennyire.
És ennyi volt, amivel elő tudtál rukkolni? Egyedül egy egész vár ellen?
Te tudsz jobbat?
Ehhez mit szólsz? Te elmész és én itt maradok. - És mit csinálsz?
Mondjuk, hozzámegyek Sir Guy-hoz. - Briliáns ötlet!
Ha lesz mód a menekülésre, megtalálom. Rájövök.
A még helyén lévő fejemmel!
Te tényleg azt hiszed, hogy itt hagylak? - Tudok magamra vigyázni.
Te vagy a legmakacsabb nő, akit ismerek.
Ezúttal nem menekülhetsz el, Robin Hood!
Maradj mögöttem!
Mentél volna, ameddig lehetett. - Jól csináltad, kedvesem.
Tekintsd őt a nászajándékomnak, drágám.
Gratulálok, Sir Guy! Fülön csípte a gazfickót.
Az elismerés Mariant illeti.
Ő ejtette foglyul.
Küldetett értem, Milady? - Vidd el ezt a levelet Robin embereinek!
Azt akarja, hogy menjek ki a Sherwood-i erdőbe, éjnek évadján?!
Máris indulj útnak! - De sötét van. Eltévedek.
Ráadásul nem biztonságos. Mindenféle sötét alakok támadnak az emberre.
Kérlek! Nagyon sürgős.
Ha engem kérdez, Sir Guy-jal jobban jár.
Neki van jövője. Mire észbe kap, már Londonban fognak élni!
El kell vinned, mert megölik Robint!
Kifelé!
Hogy merészel így berontani ide?
Bocsánatot kérek a nyers szavakért.
Fogalmam sem volt, hogy ilyen könyörtelen lesz.
Köszönöm az elismerést!
Meg voltam lepve, de közel sem annyira, mint Jean-Luc.
Maga Q!
Igen. Maga pedig felettébb izgalmas nő.
Ez meg mi?
Adja ide! - Egy levél Riker-nek!
"Gyorsan! Jöjjenek a várhoz! Mentsék meg a kapitányt!" Hát, ez gyönyörű!
Két legyet egy csapásra. Becsapja Sir Guy-t,
és egyúttal engem is! További tanulmányozást érdemel.
Tényleg?
Igen, de legnagyobb bánatomra erre már nem maradt időnk.
Őrség!
Vigyék el ezt az árulót! Úgy tűnik, ma délben kettős kivégzés lesz.
Ez az egész miattad van. - Miattam?!
Igen, miattad.
Ha nem veszed el a kardom, még mindig Sherwood-ban lennénk.
Azért vettem el a kardod, mert nem akartam, hogy megöljenek.
Tényleg? Nem azért, hogy nászajándékul adj?
Tudod jól, hogy nem volt szándékomban végigcsinálni.
Tudom? Sose tettél volna ellene. - De, csak beleavatkoztál!
Csak meg akartalak menteni! - Legközelebb ne fáradj!
Ne aggódj, nem fogok! - Abbahagynátok végre a civakodást?
Nos, halljam, Robin, ahogy itt állsz törékeny léted végső állomásán,
látod-e, mi juttatott ide? Megért ennyit?
Nem léphetnénk túl ezen?
Ez azt jelenti, hogy nem érek ennyit?
Q, ez a játék ellenem zajlik. Ő ártatlan mindenben.
Ő sok minden, de legkevésbé ártatlan.
Engedd elmenni! - Jean-Luc, te aggódsz értem!
Nemes gesztus, Robin, de hiábavaló.
Ég veletek! Remélem, boldogok lesztek együtt.
Bűnösnek találtattatok rablásban és árulásban.
Akartok valamit mondani az utolsó szó jogán?
Én... - Készüljön a bakó!
Túl sokan vannak.
Data, kéne egy kis zűrzavar.
Őrség! Vigyék Mariant a toronyba!
Tudd meg, hogy én vagyok a legjobb kardforgató egész Nottingham-ben.
Nagyon hatásos!
Én is elárulok valamit!
Halljam, mit árulsz el? - Nem Nottingham-i vagyok.
Jean-Luc!
Vége van, Q!
Vigyen el innen!
Elismerésem, Picard! Maga Robin Hood sem csinálhatta volna jobban.
Ha csak egy emberem is megsérült... - Szomorú, de mind jól vannak.
De a lényeg, hogy mindegyikük meghalhatott volna.
És mindez egy nő miatt. A tartozásomat ezennel leróttam, Picard.
Megtanulta, hogy milyen gyenge és esetlen valójában.
Rájött, hogy a szerelem a legrosszabbat hozta ki magából.
Nem igaz, téved! A legjobbat hozta ki belőle.
Nemes lelkű, bátor, önfeláldozó és gyengéd...
De szép pár! Szépek így együtt!
Elég ebből!
Igaza van.
Mindenki itt van? - Hol van Vash?
komputer, keresd meg Vash tanácstagot!
Vash tanácstag nincs az Enterprise fedélzetén.
Helló, Jean-Luc!
Hála az égnek! Már azt hittem, hogy Q esetleg...
Csak kicsit beszélgetni akart velem. - Igen?
Persze, a diadaláról ráér fecserészni.
Tudod, egyvalamiben igaza volt.
Bár igen nevetséges módon, de bebizonyította, hogy mégis érdekellek.
Ha nem is mutatom ki az érzelmeimet, azért vannak.
Hiányozni fogsz, Jean-Luc.
Hová készülsz már megint? - Azt még nem döntöttem el.
Végül is rendelkezésére áll az egész univerzum.
Bemutatom a társamat. - Ő?
Miért ne? - Majd megmondom, miért ne!
Öreg Jean-Luc, ne személyeskedjünk!
Fondorlatos, erkölcstelen, megbízhatatlan, felelőtlen és...
egyszóval nem lehet megbízni benne! - Emlékeztet egy ismerősre?
Ami azt illeti, igen.
Jól kijövünk majd.
Olyan helyekre viszem, amiket ember még nem látott.
Ki tudna egy ilyen ajánlatnak ellenállni?
Azzal rója le nekem az adósságát, hogy garantálja a biztonságát.
Megígérem, hogy egy haja szála sem görbül majd.
Nos, váltanak egy búcsúcsókot?
Rendben.
Nos? Váltunk?
Ezer bocs, csak itt maradt a kalapom.
Ég veled, Jean-Luc!