Üdvözlöm a Risa-n! Ami a miénk, az az önöké is.
Mondd meg, merre találjuk Jean-Luc Picard kapitány vendégszállását!
Keresés az adatbázisban... Jelenleg nem tartózkodik Picard nevű vendég a Risa-n.
És mikor fog megérkezni?
Nincs bejegyzés ilyen nevű egyén érkezéséről.
Lehet, hogy mégis tévedtünk?
El fog jönni.
Az első tiszt naplója, csillagidő 43745.2.
Elindultunk a Gemaris 5-ről, ahol az elmúlt két hétben Picard kapitány közvetítőként dolgozott...
..a Gemarisiak és szomszédaik, a Dachlydok közti kereskedelmi szerződés tárgyalásai alatt.
- Jó, hogy megjöttél, Deanna. - Tényleg jó itthon lenni.
Ez a két hét szörnyen kimerítő volt.
A kapitánynak sikerült a felek számára kedvező szerződést kidolgoznia.
Úgy van, de nem tudom, hogy csinálta.
A Gemarisiak és a Dachlydok mind hihetetlenül makacs népség.
Minél nehezebb a feladat, annál édesebb a győzelem.
Négyes fokozat, Mr Bennett! Irány a 12-es bázis!
- Jelentést! - Minden rendben, uram.
Akkor jó.
- Ha kellek,... a kabinomban keszek, Egyes. - Uram!
Gratulálok!
- Mihez? - A szerződéshez.
- Ugye jól látom, hogy valami zavarja a kapitányt? - Mostanában nagy megterhelésnek volt kitéve.
Míg a Gemarison voltunk, alig evett valamit és keveset is aludt.
- Tehetünk valamit? - Tulajdonképpen már van is egy ötletem...
..de nem hiszem, hogy beleegyezik.
- Miféle ötlet? - A kapitányunknak szabadság kell.
Az űr, a legvégső határ.
Ennek végtelenjét járja az Enterprise csillaghajó.
Feladata különös, új világok felfedezése...
..új életformák, új civilizációk felkutatása...
..és hogy eljusson oda, ahová még senki nem merészkedett.
Tessék?
Uram, megtudtam, hogy a legénység egyik tagja hanyagolja az egészségét.
Hogy érti?
A túl sok munka és stressz elgyengítette. Klasszikus eset.
Kimerültség, ingerlékenység, izomgörcsök.
És bármit teszek, nem törődik vele.
- Nem tűnik komolynak. - És szeretném, ha így is maradna.
- Mi a gyógymód? - Egy hét szabadság.
- Lehetetlen. - Jean-Luc, ha kell, parancsba is adhatom.
De nem fogja. Beverly, tudja, hogy utálom a szabadságot.
Nem, csak utál szabadságra menni. De ha már ott van, csodálatosan érzi magát.
Hisz ön is mesélte, milyen jól telt az a négy nap a Zytchin 3-on.
Hazudtam.
Nézze!
Kikötünk egy hétre a 12-es bázison, mert karbantartást végeznek a hajón.
Megígérem, hogy amíg ott leszünk, kihasználom az időt és pihenek, amikor csak tudok.
Úgy nem lehet pihenni, hogy deutérium tartályokat töltögetnek ön mellett.
- Akkor megpróbálok benézni a holofedélzetre. - Hagyja a holofedélzetet!
Nincs valami különleges hely, ahová elmenne?
Az Icor 9 asztrofizikai központja szimpóziumot tart a kósza csillaghalmazokról.
Komolyan gondolkodom rajta.
El kéne felejtenie a komoly gondolatokat.
Jean-Luc, miért nem megy el valami gyönyörű helyre, ahol pihenhet és lazíthat.
- Megérdemli. - Komolyan gondolkodom rajta.
- Kapitány! - Doktor, elég!
- Eldöntötte már, hogy hová megy? - Igen, Egyes. A hídra.
- Úgy értem, a kimenőjén. - Maga is kezdi?
Lift, állj! Ismerek egy csodás kis nyaralóhelyet és ráadásul pont itt van a szektorban.
Lenyűgöző. Viszont nem áll szándékomban semmiféle kimenőre menni.
- Megértette, Egyes? - Értettem.
Jó, örülök, hogy tisztáztuk. Tovább!
Risa-nak hívják és higgye el, kapitány, maga az édenkert.
Trópusi szellők, egzotikus ételek, egész napos semmittevés.
- És persze a... - Nők. Hogyne.
Vonzónak találná a szabadelvű életstílusukat.
- Biztos vagyok benne. - Örülök, hogy így látja.
De sajnos a 12-es bázison személyesen kell felügyelnem a karbantartási munkálatokat.
- És a Risa? - Majd máskor, Egyes.
- Will, képzeld, van egy nagyszerű hírem! - Tényleg?
Nagy valószínüséggel anyám meglátogat minket a 12-es bázison.
Az anyja?
Egy konferencián volt az Achrady 7-en, épp hazafelé tart.
Azt mondta, átrendezi a naptárát úgy, hogy találkozhasson velünk.
Ez nagyszerű, Deanna.
Úgy tudom, már alig várja, hogy találkozhasson önnel, kapitány.
Csak nem?
Egyes, beszélhetnék önnel?
Mi a baj, kapitány?
Mondja csak, Egyes, az egész legénység összeesküdött, hogy elzavarjanak engem szabadságra?
A 39-es szinten van két zászlós, akiknek fogalmuk sincs az ügyről.
Ezek szerint vagy elmegyek kimenőre vagy egy hétig folyamatosan zaklatnak vele.
Bevallom, valóban elég kimerült vagyok.
Intézkedem, hogy a csomagjait sugározzák a szállására, uram.
Milyen csinos, ha szabad megjegyeznem, kapitány.
- Az összes könyvet elviszi? - Néhány könnyű olvasnivaló, ha unatkoznék.
James Joyce, Ulysses? Etika, szofisztika és a világegyetem?
- Ez könnyű? - Ahány ház, Egyes...
Említettem már, hogy milyen fantáziadúsak a Risai nők?
Túl sokszor, parancsnok.
- Lenne egy kérésem, uram. - Csak nem valami szuvenírt akar?
Úgy hívják, hogy horgahn. Azt hiszem, könnyen meg fogja találni, uram.
Rendben, Egyes.
Kapitány, megnyugodnék, ha ön mellé rendelhetnék egy biztonsági tisztet.
Ha az Enterprise elmegy, megszakad a rádiókapcsolat.
Szerintem nem szükséges, Mr Worf. Tudomásom szerint a Risa nagyon békés bolygó.
Igen, uram.
Hát... öné a hajó, Egyes.
- Érezze jól magát, kapitány. - Igyekszem.
Jól fog szórakozni.
Elnézést, hölgyem!
Istenem, de jó, hogy újra látlak!
Azt hiszem, összetévesztett valakivel.
Lehet, hogy igaza van.
Üdvözlöm a Risa-n.
Egy kézfogással is beértem volna.
Vissza!
Elnézést kérek. Még meg kell tanulnom bánni a léglabdával.
Igen, úgy tűnik.
Jovalnak hívnak. Itt dolgozom.
Mivel tudnám még kellemesebbé tenni a napját?
- Viccesnek talál engem? - Nem.
Csak maga az ötödik nő, aki megkérdezte ezt tőlem reggel óta.
Én mindössze szeretnék napozni, olvasgatni,... egyedül.
És utána?
Bevallom, azon még nem gondolkodtam.
Javasolhatok egy kiadós úszást, majd egy masszázst?
Talán majd máskor.
Ne haragudjon, nem értem. Azt mondja, egyedül akar lenni, mégis önnél van a horgahn.
Az imént vásároltam.
Miért?
Azt mondja, hogy különleges jelentése van?
A horgahn a szexualitás jelképe itt a Risa-n.
Aki birtokolja, megidézi az erejét.
És aki megmutatja, azt jelzi, hogy jamahorohnra vágyik.
Riker!
- Ön vágyik jamahorohnra ? - Azt sem tudom, hogy micsoda.
- Egy barátomnak vettem a horgahnt. - Ó, már értem!
- Közel áll önhöz? - Úgy van.
- Szerelmes belé? - Ne vigyük túlzásba.
Zavarba ejtő a hozzáállása. Magára hagyom önt a könyvével.
Csak ennyit kérek.
Elállja a napokat.
Mert tudom, a nővel dolgozik. Figyelmeztetem, nagy hibát követ el.
Maga hozzám beszél?
Ne is próbálja tagadni. Láttam, hogy együtt voltak.
Nem tudom, mi az ördögről beszél. És nem is érdekel, mert semmi közöm hozzá.
Mondja meg neki, hogy haladéktalanul vissza akarom kapni a lemezt.
Azt hiszem, nem beszéltem világosan! Maga összetéveszt valakivel.
Kezdem elveszíteni a maradék türelmemet. Követelem, hogy beszéljünk az üzletről!
A Ferengi követelések nem sokat nyomnak a latban nálam.
Nyilvánvalóan még soha nem volt dolga a népemmel.
Épp ellenkezőleg. Túlságosan sokszor.
Akkor tudja, hogy a Ferengikkel nem lehet packázni.
És nem megbízhatók.
Hogy merészel sértegetni?
Azt javaslom, figyeljen jól, mert csak egyszer fogom elmondani.
Szabadságra jöttem a Risa-ra, semmi több.
Nem ismerem azt a nőszemélyt, akiről zagyvál és nem volt dolgom semmiféle lemezzel.
- Azt várja, hogy bedőljek olcsó hazugságoknak? - Nem érdekel, hogy minek dől be!
Még nincs vége, ember. A lemez az enyém.
És a nő is az enyém. Ezt ne feledje!
Helló!
- Maga az? - Hát így kell engem üdvözölni?
Nézze, ne vegye illetlenségnek, de most nem vágyom jamahorohnra.
Rendben.
- De egyszer igazán kipróbálhatná. - Ha kipróbálnám, én fogom eldönteni, hogy mikor.
Ahogy gondolja. Tulajdonképpen nem is ezért szólítottam meg.
Én...
Azt hittem... Mert ahogy tegnap üdvözölt...
- Sajnálom, ha zavarba hoztam. - Azt nem mondtam, hogy zavarba jöttem.
Csak jobban szeretem, ha ismerem a nőt, akit megcsókolok.
Ez teljesen érthető. Vash a nevem.
Jean-Luc Picard.
Meséljen magáról, Jean-Luc!
Próbáljam meg kitalálni?
Nagyon kitartó tudok lenni.
Egy Föderációs hajó kapitánya vagyok.
Így már érthető.
- Micsoda? - Láttam, amikor vitatkozott azzal a Ferengivel.
Egy pillanatig úgy tűnt, hogy ököllel teszi helyre.
Maga az a nő, akiről beszélt.
- Remélem, nem rajtam kaptak össze? - Ha erre kíváncsi, kérdezze meg őt.
- Hová megy? - Mindegy, csak hadd legyek végre egyedül!
Várjon! Mit mondott rólam? Minden egyes szava hazugság volt.
- És még azt mondta, nem ismeri. - Úgy van. És nem is akarom.
- Add vissza a lemezemet és mindent megbocsájtok! - Az a lemez nem a tiéd, Sovak és sosem volt az.
Látom, sok megbeszélni valójuk van.
- Bocsássanak meg! - Jean-Luc, kérem, bocsásson meg!
- Később talán elmagyarázhatom? - Talán.
Van egy ajánlatom, amit rendkívül érdekesnek fogsz találni.
Ne fáraszd magad!
Annyi aranyat kapsz tőlem, amennyi a testsúlyod, ha ideadod a lemezt.
Hát, nem nagylelkű ajánlat?
Meg kell szereznem ezt a nőt.
- Mi a ménkűt csinálnak a szobámban? - Vorgonok vagyunk.
- Az én nevem Ajur, ő pedig Boratus. - A 27-dik századból jöttünk.
300 évet utaztunk az időben, hogy megtaláljuk.
Rendben, tegyünk fel, hogy hiszek maguknak. Tegyük fel, hogy tényleg... a jövőből jöttek.
Mit akarnak tőlem?
- Hallott már a Tox Uthatról? - Micsoda?
Ismerem a legendát. Állítólag egy látogató...
..a jövőből...
..hátrahagyott egy rejtélyes eszközt, név szerint a Tox Uthatot.
A történet lényegéban igaz.
Tehát az Uthat valóban létezik?
Igen. A 27-dik század közepén találta fel egy Kal Dano nevű tudós.
Az Uthat egy kvantumfázis-inhibitor.
Képes megállítani minden nukleáris reakciót egy csillagban.
De miért hozott egy ilyen hatalmas fegyvert a múltba?
Bűnözők próbálták meg ellopni az eszközt. Ezért elrejtette a 22-dik században.
Mi biztonsági tisztek vagyunk. Az a feladatunk, hogy visszavigyük.
Tehát még nem találták meg.
Nem. Otthon átkutattuk a történelmi feljegyzéseket...
- ..hátha fény derül az Uthat sorsára. - És így találtak rám?
Rábukkantunk egy rövid leírásra, mely szerint ön ismeretlen tárgyat talált a Risai vakációja közben.
A leírása alapján maroknyi nagyságú kristálygömb.
Feltételeztük, hogy valószínüleg a Tox Uthat az.
Hát, nem akarok maguknak csalódást okozni, de nem találtam semmit.
Többek között nyugalmat sem, pedig jelenleg csak arra vágyom.
Meg fogja találni az Uthatot, kapitány. Számunkra ez már a történelem része.
És ha megtalálom, mit tegyek?
Adja ide nekünk azonnal, hogy visszavihessük a mi időnkbe.
Valóban, az Uthatnak az ön századukban a helye és nem itt.
Bejöhetek?
Rendetlenség van. Bocsásson meg, de Sovak időnként átkutatja a szobámat.
Csak nem ezt kereste?
Sajnálom, hogy magánál rejtettem el. Attól féltem, hogy engem is átkutat.
Ez a lemez biztos nagyon fontos információt tartalmaz.
- Nem hinném, hogy érdekelné magát. - Attól függ.
Mitől?
Attól, hogy van-e bármi köze a dolognak a Tox Uthathoz.
- Sovak mesélt róla? - Mondjuk úgy, hogy hallottam valakitől...
..hogy az Uthat itt található valahol a Risa-n.
Nézze, már csak az hiányzik, hogy betársuljon!
- Tehát igaz. - Foglaljon helyet!
Ugye még sosem hallott Samuel Estragon professzorról?
De hallottam. Fél életét a Tox Uthat keresésére áldozta.
Az elmúlt öt évben én voltam a professzor asszisztense.
Nem sokkal a halála előtt új adatokra bukkant az Uthat lelőhelyéről.
Azon a lemezen vannak a feljegyzései és a térképek.
- És maga folytatja a munkáját. - Pontosan.
És egy Ferengivel dolgozik?
Azt egy szóval sem mondtam, hogy Sovak és én együtt dolgozunk.
De mégiscsak... jól ismerik egymást.
Előfordult, hogy segített a professzornak a kutatásaiban.
Különösen a nem túlságosan becsületes ügyekben.
És most tipikus Ferengi logikával meg van róla győződve, hogy övé az Uthat.
- Annak adja el, aki a legtöbbet ígéri érte. - Viszont magának sokkal nemesebbek a szándékai.
Persze, átadom a Daystrom Intézetnek tanulmányozásra.
De először meg kell találnom.
És ez nem lesz könnyű, mert Sovak minden percben figyel.
Megkeresem én.
- És mi lesz velem? - Itt marad. Biztonságosabb.
- Ez most parancs volt? - De még mennyire.
Jean-Luc, nem vagyunk űrhajón. Nekem nem parancsolgathat.
Már értem!
Nélkülem úgysem találná meg. A professzor kódolta a jegyzeteit.
Az első perctől fogva tudtam, hogy bajt hoz rám.
Szerintem maga a bajban is helyt áll.
- És mi a pontos pozíció? - 27 km-re keleti irányban.
Barlangok vannak arrafelé. Ott találjuk meg az Uthatot.
Negyed óra múlva találkozunk a hallban. Legyen pontos!
És... javaslom, hogy öltözzön át.
Jean-Luc!
Mi ketten nagyszerű csapat leszünk.
Sejtettem, hogy át fogtok verni. Azt hitted, hogy ilyen könnyen elosonhattok előlem?
- Hol van a lemez? - Nem mondták, hogy itt tilos fegyvert hordani?
Óriási baklövést követ el, ha megbízik ebben a nőben.
- Még nagyobb hiba lenne megbízni benned. - Csend legyen!
- Tudja egyáltalán, hogyan jutott hozzá a lemezhez? - Sovak!
Én fizettem le, hogy lopja el. Ő viszont átvert engem...
- ..és az én pénzemen jutott el ide a Risa-ra. - Nem egészen így történt.
Egy kapzsi és gátlástalan nőszemély.
- Tökéletes társa bármely Ferenginek. - Sovak, kezd magából elegem lenni.
Nekem is magából, ember.
Lehet, hogy először megölöm és utána veszem el a lemezt.
Tudod mit? Odaadom.
Én megmondtam, hogy nagyszerű csapat leszünk.
Hosszú út áll előttünk.
Kiszámolta, hogy meddig kell még mennünk?
Még 11 kilométer.
- Akkor aludjunk itt. - Reméltem, hogy ezt mondja.
Tulajdonképpen... gyorsabban haladunk, mint gondoltam.
- Én ezt most bóknak veszem. - Annak is szántam.
Jean-Luc!
- Nem voltam teljesen őszinte önhöz. - Nem baj, ha nem lepődöm meg rajta?
Sovak tényleg fizetett, hogy adjam el neki a lemezt.
- Tehát ellopta? - Nem igazi lopás volt. A professzor meghalt.
Én pedig öt évet rááldoztam, hogy megtaláljam a Tox Uthatot.
De elvette Sovak pénzét.
Másképp nem juthattam volna el a Risa-ra. Sovak pedig pontosan azt kapta, amit megérdemelt.
Vigyázni kell azzal, aki a saját játszmájában győz le egy Ferengit.
Köszönöm, hogy ennyit bókol nekem. Hízelgő.
Nos, térjünk nyugovóra.
Tudja, Jean-Luc, örülhet, hogy találkoztunk. Ha nem botlom magába...
Ha nem botlom magába, még mindig ott napozna, olvasna és lazítana.
- Egész véletlenül ezért jöttem a Risa-ra. - Fogadok, hogy minden perc szenvedés volt.
Magának nem ilyen vakáció való. Magának izgalom kell.
Izgalom? Egy nedves barlangban alszom...
..és egy nem létező műtárgyat hajkurászom.
Attól még jól érzi magát, nem?
De igen.
- Csak hallani akartam. - Jó. De most inkább aludjunk.
Sosem felejtem el az arcát, amikor azt hitte, hogy jamahorohnt szeretnék magától.
Nézze, az egyszerű félreértés volt.
Azért egy kicsit csalódott is volt, vallja be.
- Maga egyszerűen felháborító! - Köszönöm.
Maga is elég izgalmas.
Hát nem látja? Sokban hasonlítunk. Ezért jövünk ki olyan jól egymással.
Maga szerint jól kijövünk?
Rendben, nem jövünk ki jól. Sehogysem működik.
- Én nem ezt mondtam. - Nem!
Ha azt akarja hinni, hogy nem jövünk ki egymással, nekem mindegy, én...
Tényleg bajt hozok rád?
De még mennyire.
Itt vagyunk. Elértük utunk célját.
Mi a pontos helyzet?
Hét méterre a bejárattól, a fal mentén.
Körülbelül itt lehet.
Hát ez?
Mi a baj?
Nem tudom bemérni.
Starithium érc lehet a kövekben.
Akkor viszont egyetlen megoldás van.
Kezdhetjük?
Picard!
- Nem jöttek túl korán? - Fontos pillanatnak leszünk szemtanúi, Picard.
Ki ez a két alak?
Ők... biztonsági tisztek a 27-dik századból.
Vissza akarják vinni az Uthatot.
- Te tudtál erről és nem szóltál nekem? - Sajnálom, Vash.
Idehoztál volna, ha elmondom?
- Valószínüleg nem. - Hát ezért nem szóltam.
Lám-lám, magát az árulót is elárulták!
- Egész csinos kis csapat állt össze. - Ne zavarja meg a kapitányt!
Csendet!
- Hogy kerül maga ide? - Megtaláltam a lemezt a szobájában.
Az lehetetlen. Tényleg lemásoltam, de elégettem, mielőtt eljöttünk.
De szerencsére csak a burkolat égett meg. De nem áll szándékomban megzavarni titeket.
Kérlek... Ássatok tovább!
Senki nem mondta, hogy hagyja abba, ember.
- Semmi értelme sincs folytatni. - Azt csinálja, amit mondok.
Nézzen már körül, Sovak! Mostanra maga is rájöhetett volna.
A Tox Uthat nincs itt.
Csak nem ilyen ostoba trükkel akar átverni?
Hát persze, hogy itt van. Egyszerűen még nem találtuk meg.
- Úgy érted, hogy a professzor eredményei tévesek? - Úgy tűnik.
- Az hogy lehet? Rengeteg bizonyítéka volt. - Elég ebből az ostobaságból.
Nem látod, hogy át akar verni minket?
Azonnal folytassátok az ásást!
Sajnos igaza van, Sovak. A lemez szerint már rég meg kellett volna találnunk.
Hazugság! Árulás!
Ez nem lehet igaz. Nem vallhatok kudarcot. Pedig már nem sok volt hátra.
Rendkívül rejtélyes.
Vége van, Sovak.
Nem! Nem fogok lemondani a jutalmamról.
Mondd meg neki, hogy a professzor kutatása hibátlan.
Nem vagyok benne biztos.
Akkor engedj oda!
Márpedig itt az Uthat valahol.
És meg fogom találni.
Nem rejtőzhet el örökké.
5 évet áldoztam rá. Hiába.
Majd találsz más kincseket, Vash.
De az Uthatot már nem.
Ugye nem haragszol...
..de most... egyedül kell lennem.
Enterprise Picard kapitánynak!
Itt Picard.
Tessék, parancsnok.
Remélem, nem szakítok félbe semmi fontosat, uram.
Csak szólni akartam önnek, hogy pályára álltunk a Risa körül és fel tudjuk sugározni, amikor kívánja.
Nemsokára felmegyek, Egyes.
De először készüljön egy 14-es transzporter kód végrehajtására, ha jelzek.
- 14-es transzporter kód? - Jól hallotta, Egyes.
- Igen, uram. - Végeztem.
Máris elmész?
Jean-Luc! Épp most akartam elbúcsúzni.
Nos, akkor, nem kell felkeresned.
Minél hamarabb túl akarok lépni a dolgon. Ugye megérted?
Hát persze. Csak egyetlen dolgot tegyél meg nekem.
Bármit.
Mondd meg, hogy hová rejtetted a Tox Uthatot.
Ez nem vicces.
Nem is akartad elégetni azt a második lemezt.
Ha el akartad volna, nem hagytad volna, hogy Sovak megtalálja.
Azt akartad, hogy Sovak kövessen.
A saját szemével kellett látnia, hogy az Uthat nincs elásva a barlangban.
Csak így tudtad meggyőzni őt arról, hogy nem járt sikerrel a kutatásod.
- És én honnan tudtam, hogy nincs ott az Uthat? - Onnan, hogy te már jártál a barlangban.
Valószínüleg, amikor megérkeztél a Risa-ra.
És akkor találtad meg.
Nehéz lenne előled eltitkolni bármit is, Jean-Luc.
Ez része a jövőnek.
Nagyon veszélyes darabja.
Tényleg egyszerűen odaadtad volna a Daystrom Intézetnek?
Hát... talán nem adtam volna.
Öt évem ráment. Ez óriási befektetés, Jean-Luc.
Megérdemlem, hogy némi hasznot is húzzak.
Gratulálok, Picard kapitány! Tudtuk, hogy nem vall kudarcot.
Ugye nem akarod odaadni nekik?
Bennem sem bíztál, bennük miért bíznál?
A Vorgonok nyilván rendelkeznek bizonyítékkal.
Az a bizonyíték, hogy itt vagyunk.
Várjunk csak! Ezek Vorgonok?
A professzor jegyzetei szerint két Vorgon, egy férfi és egy nő akarta ellopni tőle a Tox Uthatot.
Honnan tudjuk, hogy nem ők azok?
Nos, bizonyítsák be, hogy azok, akiknek vallják magukat!
Ön is belátta, hogy a Tox Uthatnak a jövőben a helye.
De nem feltétlenül maguknál.
- Adják vissza a tulajdonunkat! - Nem!
Enterprise, 14-es kód! Mérjenek be! Két másodperc késés.
Most!
Jól vagy?
Menjenek! Térjenek vissza a jövőbe. Itt már nincs semmi dolguk.
A történelem szerint ön semmisítette meg az Uthatot.
Beteljesítette a sorsát. Jobban, mint gondolná, Picard.
Ha jól gondolom, nincs szükség még egy régészre az Enterprise-on.
Nem hinném, hogy megfelelő lenne számodra az élet egy csillaghajón.
Igazad lehet.
Nem viselném el a vasfegyelmet.
- És mit fogsz csinálni? - Gondoltam, megvizsgálom a Sarthong 5 romvárosát.
Ez hihetetlen!
Neked egyszerűen elment az eszed.
A Sarthongiak kegyetlenül elbánnak a betolakodókkal.
Nocsak, Jean-Luc!
Úgy tűnik, tényleg aggódsz értem.
Ígérd meg, hogy megpróbálsz minél kisebb bajt keverni.
Mindig megpróbálom.
Kár, hogy ilyen kevés időnk volt.
Talán lesz még.
A Vorgonok időutazók.
Most tudják, hogy hol és mikor találják meg az Uthatot.
Lehet, hogy visszajönnek és ismét megpróbálják.
Szóval nincs kizárva, hogy újra végigcsináljuk?
- Üdvözlöm, kapitány! - Jelentést, Egyes!
Minden jól ment a 12-es bázison. A hajó kiváló állapotban van.
Meg kell köszönnöm a legénységnek.
Ja igen, Egyes! Az a horgahn, amit kért tőlem... Igen, uram?
Egyszer még elbeszélgetünk róla.
Sikerült kipihennie magát, kapitány?
Hát nem megmondtam?