Hajónapló, csillagidő 43152.4.
Három nappal azután, hogy vészjelzést kaptunk a negyedik bolygó Föderációs kolóniájáról,
nagy körültekintéssel léptünk be a Delta Rana csillagrendszerbe.
A rövid üzenet egy ismeretlen űrjárműről tesz említést, amely megtámadta a kolóniát.
A küldetésünk egyfelől a telep megmentése, másrészt, ha szükséges,
az ellenséges erőkkel szembeni fellépés.
- Pajzsot a maximumra! - Pajzs fent.
Az érzékelők egyetlen fegyverrel felszerelt űrjárművet sem észlelnek a Rana rendszeren belül.
Álcázták magukat vagy másként árnyékolják a jeleiket.
Mr Crusher, vigyen minket minél közelebb a bolygó három holdjához.
- Igen, uram. - Kapitány!
Nem fogjuk a Rana IV jelzéseit.
Nyissanak csatornát a kolónia központja felé.
Nincs válasz. A Rana IV továbbra is süket.
Kapitány, 11.000 telepes él ezen a bolygón.
Ekkora távolságból már érzékelnék valamit. De semmi.
Mr Data, kérem a bolygót a képernyőre!
Nagyítást!
Uramisten!
Kormányos, álljunk egyenlítő körüli pályára. Keressünk túlélőket!
Az érzékelők 90 fokot ölelnek át ebből a szögből.
Nincs nyoma se víznek, se vegetációnak, se mesterséges építménynek.
Életjeleket sem észlelni, uram.
- Lehetséges, hogy elmenekültek? - Ez nem valószínű.
A Rana IV nem rendelkezett csillagközi járművekkel.
Ki képes ekkora pusztítást végezni?
Egy pillanat... Találtam valamit, kapitány.
37 fok északra és 62 fok keletre. Egy épület.
- Élet? - Két életjel. Valószínűleg emberek.
Képernyőre azt a területet. Nagyítást!
Az épület a megmaradt növényzet közepén áll, uram.
Az egész bolygót letarolják? Kivéve néhány fát, egy kis füvet és egy épületet?
- Lehet, hogy ez csak illúzió. - Negatív.Pontosan olyan, amilyennek látjuk.
Egyes.
Közelebbről is meg kéne nézni, hogy ki van itthon.
Az űr, a legvégső határ.
Ennek végtelenjét járja az Enterprise csillaghajó.
Feladata különös, új világok felfedezése...
...új életformák, új civilizációk felkutatása...
...és hogy eljusson oda, ahová még senki nem merészkedett.
Ha ők a nukleáris holokauszt egyetlen túlélői, nem lehetnek valami jó formában.
Tisztában vagyok vele. Tanácsadó?
Csak annyit érzek, hogy emberek.
- Másvalami? - Nehéz megmagyarázni.
Úgy érzem... van valami furcsa ebben a két emberben.
Sajnálom, de ennél pontosabban nem tudom meghatározni.
- Készen állunk. - Sok szerencsét, Egyes.
Energiát!
Geordi, mit tud mondani?
Ez egy jellegzetes, a helyi viszonyok szerint épült telepes ház.
A hőtulajdonságai összhangban vannak az ismert anyagokkal.
Ha van is valami jele annak,
hogy miért maradt érintetlen ez a terület, én nem találom.
Worf, a ház belseje?
Az egyik személy a ház déli sarkában tartózkodik, a másik észak felé tart.
Van fegyverük.
Kis hatótávolságú fézer. Nem működik. A felső szinten lévő embernél van.
Indokolatlan egy frontális behatolás.
Maradjanak itt. Megpróbálkozom a régi, jól bevált kopogással.
Várjon, parancsnok! Valami működésbe lépett a felszín alatt...
Mi a nyavaját keresnek itt? Ez magánterület. Kik maguk, emberek?
William Riker vagyok, a USS Enterprise parancsnoka.
Ők a legénység. Lejöhetnék, hogy bemutatkozzam?
Hagyják csak ott, ahol van.
- Lefegyverezzem, parancsnok? - Nem.
Mi vagyunk a mentőcsapat.
Megkaptuk a kolónia vészjelzéseit és olyan gyorsan jöttünk, ahogy csak tudtunk.
Kevin! Kevin, mit művelsz?
Nem látod, hogy azért jöttek, hogy segítsenek? Nem látod, hogy emberek?
Menj vissza a házba, Rishon. Lehet, hogy ez valami csapda.
Már majdnem feladtuk a reményt. Már attól féltünk, hogy az egész Föderációt megtámadták.
Mi történt a kolóniával? Tudnak esetleg túlélőről?
Napok óta nem láttunk és nem hallottunk senkit.
Ó, ne! Nehogy azt mondja, hogy mi vagyunk az egyetlenek.
Akkora űrhajóval jöttek, hogy már messziről is lehetett látni őket.
Centiről centire elpusztították a világunkat.
Kik?
Nem tudjuk. Sosem láttuk az arcukat.
Nem tudja, honnan jöttek, hogy hol lehetnek most?
Gondolom, elmentek.
Elnézést. Ez csak egy gyors vizsgálat.
Elárulná a nevét, kérem? Csak a jegyzőkönyv miatt.
Én Rishon Uxbridge vagyok. Ő pedig a férjem, Kevin.
Botanikusok. A földi Atlanti óceán fenekén éltek az Új Martim Vaz vízalatti városában.
Öt éve költöztek a Rana IV kolóniára.
Ön, asszonyom, 82 éves és klasszikus Tao zeneműveket komponál.
Ön, uram, 85 éves és a szimbiotikus növényi élet szakértője.
53 éve házasok.
Útközben memorizáltam a kolónia nyilvántartását, arra az esetre,
ha szükség lenne információkra.
Valami baj van?
Engedelmével szeretnék körülnézni a házban.
Miért? Mi érdekelheti ott magát?
Mr Uxbridge, az alapján, amit eddig megtudtunk,
ön és a felesége, valamint ez a ház az egyetlen, ami túlélte a támadást.
Lehet, hogy ez pusztán valamilyen bizarr véletlen, de lehet, hogy szándékos.
És én nem hiszek a véletlenekben.
Azt akarja mondani, hogy minket direkt hagytak életben?
Igen.
Én ezt nem értem. Nem hiszi, hogy Rishon és én olyasmit tettünk...
...amivel ezt érdemeltünk, ugye? Vagyis, hogy elárultuk a többieket?
Semmivel sem vádolom önt, Mr Uxbridge.
De valamilyen oknál fogva önöket életben hagyták. Szeretnénk tudni, hogy miért.
Megengedi, hogy bemenjek?
Mindenkinek főzök egy csésze teát.
Nagyon finom teánk van itt a Ranán. Vadon terem szinte minden...
Uram.
Feltételezhetem, hogy az a tény, miszerint egy nem működő fegyverrel akarta sakkban tartani...
..a felderítő csapatot, csak az idegesség miatt volt?
Nem tudtam rászedni, ugye?
Csodálom a bátorságát.
Rajta, vegye csak el.
Ez egy zenedoboz. Több generáció óta van a családunk birtokában.
Semmi szokatlan nincs a házban.
Kivéve a tényt, hogy még áll. Mi van velük?
Kielégítő az állapotuk, bár mindkettőnél mutatkoznak a stressz jelei.
- De ez érthető, azok után, amin keresztülmentek. - Valahogy olyan mások.
Menjünk vissza a hajóra. Őket is magunkkal visszük.
Elnézést, asszonyom, de most már vissza kell térnünk a hajónkra.
De még nem készült el a teájuk, parancsnok.
Sajnálom, de mi már végeztünk itt. Még van egy kis idejük, hogy összepakoljanak.
- Hogyhogy összepakolni? - Nem arra gondol, hogy magukkal visznek, ugye?
Itt akarnak maradni? Hogy tudnának vigyázni magukra?
Kevin, én nem tudom elhagyni az otthonunkat.
- Senki sem kényszeríthet ilyesmire. - A hajónkon biztonságban lesznek, de a Ranán nem.
Parancsnok, nagyon hálásak vagyunk önöknek, de mi sehová sem megyünk innen.
- Majd megoldjuk. Ahogy mindig is. - Rendben.
Nem kényszeríthetem magukat.
Ismerik ezt a készüléket?
Még jó néhány napig ebben a rendszerben leszünk. Ha meggondolják magukat, kérem jelentkezzenek.
Majd csak elleszünk valahogy, parancsnok. Itt vagyunk egymásnak.
Együttműködtek?
Esetleg olyasmit adhattak a támadók kezére,
ami elősegíthette a Rana IV totális pusztulását,
csupán azért, hogy mentsék a saját életüket?
Hogy tudna két 80 éves botanikus segíteni azoknak, akik megtámadják a bolygójukat?
Nem tudjuk, mire volt szüksége az ellenségnek.
- Szerelem? Félelem? Remény? - Lehet, hogy túszokat tartanak fogva a házban...
Nem, a trikorder nem talált náluk ilyen fajta stresszre utaló tüneteket.
Tanácsadó?
Troi tanácsadó?
Sajnálom... Én nem érzékelem őket valami jól.
Egyes, azt mondja, hogy a házaspár már nem sokáig tudja fenntartani magát?
A fúziós reaktor még öt évre elegendő energiával tudja ellátni őket.
De a vízkészletük megfertőződött és a kertben lévő zöldségeken kívül nincs mit enniük.
- Nem jönnek fel a hajóra? - Visszautasították.
Mindent megteszünk értük. De szeretném, ha megfigyelés alatt tartaná őket...
Elnézést, de nem érzem jól magam. Szeretnék visszavonulni a kabinomba.
- Ahogy óhajtja. - Segíthetek valamiben?
Kapitány, a rendszerben végzett alapos kutatás megállapította,
hogy az egység, amely elpusztította a bolygót, már nincs a körzetben.
Emlékszem egy Csillagflotta admirálisra, aki egyszer pontosan ugyanezt mondta...
..egy renegád Andoriai hajóra, a Triangular rendszerben.
Kiderült, hogy csak szétszerelték a hajót és elrejtették.
Azoknak az Andoriaiaknak nem az én alaposságommal kellett szembenézniük.
Erre akár a hírnevemet is felteszem.
Ne figyelj rá!
Gondolj valami másra!
Elég! Kérlek, hagyd abba!
Igen?
Csak azért jöttem, hogy megnézzem, segíthetek-e valamiben.
Jól vagyok, nincs semmi baj. Csak fáradt vagyok, ennyi az egész.
Lehet, hogy nekem nem adattak meg az ön képességei, Tanácsadó,
de azt még én is észreveszem, ha valaki nincs jól... és leplezni akarja.
Olyan butaság.
Zenét hallok...
...a fejemben. Zenét, ami sosem áll le.
Lehet, hogy ez csak a kimerültség jele.
Egyszer-kétszer mindnyájunkat kínoz...
..egy olyan melódia, ami sosem akar véget érni.
Nem, ez sokkal mélyebb annál.
Egyetlen pillanatra sem hagyja abba.
Tökéletesen tisztán hallom az elejétől a végéig.
Újra és újra lejátszódik.
Nem is ismerem ezt a dalt. Még sosem hallottam.
Mikor kezdődött?
Néhány órája, amikor a felderítő csapat a bolygón volt.
Próbáltam...
- Rishonra és Kevinre gondoltam. - Rishon és Kevin? És?
Nem tudom megmagyarázni, kapitány.
Valami... nem stimmel.
Ők olyan...
Nagyon sajnálom.
Nos, pihenjen, próbáljon meg aludni.
Lehet, hogy csak arra van szüksége.
Data, adja be a képet. Ötvenszeres nagyítást kérek.
Nézzék, mekkora!
- Ez meg honnan jött? - Bújócskát játszottak velünk.
A Rana IV legtávolabbi holdja mögé rejtőztek el.
A jármű azonosító sehová sem tudja besorolni.
- Ez egy teljesen ismeretlen tervezés. - Ez a mi hajónk.
Ötször nagyobb nálunk és annyi fegyver lehet rajta, amivel porrá zúzhatják az egész bolygót.
Hadnagy?
Én... nem tudom megmagyarázni, kapitány.
- A bolygó felé tart. - Üdvözlő frekvenciát.
Mr Data, kérje meg, hogy azonosítsa magát,
és közölje a pályáját.
Megkapták az üzenetet, kapitány, de nem válaszolnak.
- Pajzsot aktiválni, fegyverzetet készenlétbe. - Igen, uram.
Támadó pozíciót vesz fel. Nem lennék meglepve, ha...
A jármű pozitron és antiproton sugárral bombázott minket.
A tűzerő értéke 40 megawatt. A pajzs kitart.
Megint, 40 megawatt. Nem okozott kárt.
Ha ez a legtöbb, amit tudnak, talán még öt percig, ha bírják.
Mr Worf, emeljük fel egy kicsit a hangunkat. Adjon le a fézerekkel egy figyelmeztető lövést.
Mr Data, kérem tájékoztasson.
Az űrhajó pillanatokon belül eléri a Rana rendszer peremét,
de közben növeli a sebességét.
Zászlós, vegye üldözőbe.
Igen, uram.
A jármű elérte a kettes fokozatot és továbbra is növeli a sebességét.
- Nem tudunk elég közel kerülni hozzá. - Kapcsoljon magasabb fokozatra, Mr Crusher.
Hármas fokozat, négyes fokozat.
A hajó velünk párhuzamosan fokról fokra növeli a gyorsaságát.
4.5-ös fokozat.
Ötös fokozat.
5.5-ös fokozat.
Riker La Forge-nak. Adjon bele mindent, hogy le tudjuk dolgozni a hátrányt.
Igen, uram! 15 másodpercen belül felkapcsolhatunk 9.37-re.
8.75-ös fokozat. Kilences fokozat.
A hajó továbbra is velünk együtt növeli a sebességét.
Egyes, az a határozott érzésem, hogy ezek játszadoznak velünk.
- Menjünk vissza a Rana IV-hez. - Vissza?
Van ott egy befejezetlen ügyünk. Beszédem van azzal a két emberrel.
Vegye át a hidat.
Lassítson utazó sebességre. Visszafordulunk.
Ez most megmenekült.
Jó napot! Elnézést, ha megijesztettem magukat.
Jean-Luc Picard vagyok, az Enterprise kapitány.
Hoztam valamit, amire szükségük lehet...
...ha valóban itt akarnak maradni a Rana IV-en.
Ez egy úgynevezett anyag replikátor.
- Csak korlátozott funkciókat tud ellátni. - Köszönjük, de nem vesszük hasznát ilyen holmiknak.
Ruhát, élelmet és tiszta vizet biztosít a maguk számukra.
Worf hadnagy bemutatja, hogyan is működik.
- Nincs szükségünk rá. - Kevin, te is tudod, hogy kell.
Köszönjük, kapitány.
Kevin és én épp teázni készültünk. Ön és Mr Worf is csatlakozhatna hozzánk.
Nagyszerű ötlet.
Rishon, most is csak kémkedni akarnak utánunk, mint reggel.
Kevin, én még soha senkit nem küldtem el ettől a háztól. És ezen most sem fogok változtatni.
- Kapitány. - Köszönjük.
Állj! Elég!
Kérlek! Bármit megteszek, csak állítsd meg!
Kérlek. Segíteni jöttem.
Nagyon hangos! Egyre hangosabb lesz!
Kérem, nem bírom tovább! Állítsa meg!
Fektessék az ágyába.
Ez segít megnyugodni.
Hallom!
Még mindig hallom! Annyira hangos!
- Vigyék a gyengélkedőre. - Ne, a kabinomban akarok maradni.
- Én majd segítek elaludni. - Nem akarok aludni. Alvás közben is hallom a zenét.
Leviszem delta állapotba. Az mélyebb, mint a legmélyebb álom.
Ez nem álom. Ez a valóság.
Kevin és én egy hajón ismerkedtünk meg a tengeren.
Egy éhező kis tanonc volt,
aki állandóan rongyos, kopott ruhában és felemás cipőben járt.
Én a szüleimmel utaztam, akik nem nézték jó szemmel, hogy folyton körülöttem legyeskedik.
Két órával azután, hogy megismertem, megkértem, hogy vegyen el. Tudta, hogy komolyan gondolom.
Szerintem még mindig nem heverte ki azt a napot.
Nos, mit gondol, Mr Worf?
Jó tea.
Szép ház.
Miért döntöttek úgy, hogy otthagyják a Földet és egy ismeretlen bolygóra költöznek?
Úgy érti, a mi korunkban?
Nos, úgy gondoltuk, hogy így talán ismét megtaláljuk a szerelmet.
És így is lett.
Borzalmas lehetett, amikor a kolónia az életéért harcolt.
Igen, az volt.
Tűz mardosta az ég alját.
És az a villám, az az elképesztő villám... A föld csak úgy zengett belé.
És mégis...
...túlélték.
Nem tudjuk, miért csak nekünk sikerült.
Hiába próbáltam magyarázatot találni.
Engem az érdekelne, ön és a hajója mikor távozik innen?
Erre még nem tudom a választ.
Néhány órával ezelőtt összecsaptunk egy rombolóval.
Lehet, hogy azzal, ami megtámadta magukat.
Sikerült kiüldöznünk a rendszerből...
...de másképp nemigen távozott volna. Visszatérhet.
Kevin, azt mondtad, hogy elment.
Lehet, hogy tévedtem.
De ne aggódj, eddig sem bántott, ezután sem fog bántani.
Egész biztos ebben, Kevin?
Nem, de nem akarom, hogy a feleségemnek rettegnie kelljen.
Újra és újra elismétlem, hogy nem tudom, hogy mi miért úsztuk meg.
De kell lennie valamilyen oknak.
Van valami, ami megkülönböztette magukat a többi telepestől.
A földrajzi helyzetük, a filozófiai nézeteik.
A szemük színe.
Valamiért elkülönítették magukat tőlük.
Volt egy különbség.
Én másképpen látom a dolgokat.
A többiek azt tették, amit tehettek, én úgy döntöttem, nem harcolok.
Ehhez mindenkinek joga van.
De biztosíthatom, annak a hajónak a legénysége erről nem tudhatott.
Arra számítottam, hogy én is meghalok.
Nincs semmi értelme, hogy továbbra is itt maradjanak, kapitány.
Maguk nélkül is boldogulunk.
Kevin nagyon sajnálja a többieket, kapitány, de ő semmit sem csinált.
Ő egy nagyon jó ember. Ezt meg kell értenie.
Na és ön, Rishon? Ön is így érez?
Én harcolni akartam, de inkább a férjem mellett maradtam.
Nos, kapitány. Még egyszer köszönjük a replikátort.
És most takarítanom kell.
Mielőtt elmegyünk, még egyszer megkérem, hogy jöjjenek velünk a hajóra.
A saját érdekükben.
Kapitány, én nagyon félek, de...
Nem tudom elhagyni a Ranát, még az életem árán sem.
Ezt nem értem. Minden agyi aktivitást blokkoltam a kéregben.
Mégis úgy viselkedik, mintha még mindig hallaná a zenét.
Ahhoz, hogy minden külső hatástól megvédjük, elő kell idézni nála a kómát.
Sikerült azonosítanom, parancsnok. Ez ugyanaz a hajó, amelyik korábban ránk támadt.
Újra visszalép a rendszerbe és nagy sebességgel a Rana IV felé tart.
Mutassa a képernyőt, Data.
Csak képzelődöm vagy ezúttal tényleg komolyan gondolja?
Pajzsot fel. Fegyvereket készenlétbe.
A barátunk visszatért.
Nem lep meg. Mr Worf, üdvözlő frekvenciát.
Figyelmeztesse, hogy maradjon távol a bolygótól.
Értem, uram, de már felkészültek a tüzelésre.
Kilőtték a pajzsot.
Kapitány, 400 gigawattnyi elemi energiát lőttek ki ránk!
- Károk? - Karcolások.
De nem tudom újra aktiválni a pajzsot.
Nincs pajzs. Súlyos károk keletkeztek a burkolaton.
Ez a hajó még ennél is nagyobb károkat tud okozni az Enterprise-nak.
Megpróbálnak közénk és a Rana IV közé kerülni.
Egyes, példás volt az eddigi türelmünk.
Worf hadnagy, fézereket teljes energiára és egyidejüleg lőjön ki rá torpedókat is.
Úgy tűnik, teljesen sértetlen.
A védelmi rendszere képes minden anyagot és bármekkora energiát elnyelni.
Minden fegyvert maximumra. Kezdjék meg a támadást.
Nincs pajzs. Jelentősek a károk.
Az összes fegyver irányíthatatlanná vált.
Riker a gyengélkedőnek. Orvost a hídra, gyorsan!
Azonnal, parancsnok.
Mr Crusher, vigyen minket a hajó lőtávolságán kívülre.
Igen, uram.
Mr Worf?
A hajó nem folytatja az üldözést.
Pályára áll a Rana IV körül.
Kevin és Rishon?
Nem segíthetünk rajtuk.
De valami azt súgja, hogy nincsenek veszélyben.
Tud rajta segíteni?
Mindent megtettem.
Nem ismerem a zene természetét, amit állandóan hall és nem tudom, honnan jöhet.
- Lehet, hogy telepátia? - Igen.
De nem vagyok szakértő, hogy ezt megállapíthassam.
Blokkolják az érzékenységét.
Gátolják abban, hogy meglássa az igazságot.
- Kik gátolják meg? - Kevin és Rishon.
Tessék?
Azt akarták, hogy hagyjuk el a Rana IV-et.
És most pontosan ezt tesszük.
- Picard a hídnak. - Igen, kapitány?
Egyes, haladjunk a megadott irányba még legalább egy óráig.
Aztán fordítsa meg az Enterprise-t és vigye vissza a Rana IV-hez.
Addigra még nem tudják helyreállítani a pajzsot.
Fordítsa vissza, Egyes.
És ezúttal semmi sem állhatja utunkat.
Uram, az érzékelők szerint a romboló nincs a Rana IV közelében. De kapitány...
Felejtse el a hibáját Mr Worf. Esélye sem volt rá, hogy megtalálja.
Kapitány, nemsokára megfelelő közelségbe kerül az Uxbridge ház.
Mr Worf, elkísérne a transzporter állomásra? Vegye át a hidat, Egyes.
Kapitány, gondolja végig. Az a hajó már kétszer utánunk jött. Most is visszajöhet.
Nem értek egyet, Egyes. Szerintem nem tudják, hogy itt vagyunk.
Azt hiszik, hogy sikerült alaposan elijeszteniük.
Bárhogy is, de minden megváltozik, ha ismét a fedélzeten leszek.
Uram?
Kevint és Rishont védi. Az óhajaikat teljesítve.
Közvetve vagy közvetlenül, azt nem tudom. De most épp ezt akarom kideríteni.
Ünnepelnek?
Mit keresnek itt? Mit akarnak?
Ez a második alkalom, hogy meglepődik a jelenlétemen.
Először még érthető volt, de most?
Hacsak nem arra számított, hogy soha többé nem lát viszont.
Miért avatkozik bele folyton az életünkbe, kapitány?
Nem az a szándékom, hogy beleavatkozzam.
Hanem hogy segítsek magának és Rishonnak.
Akkor, kérem, hagyjon békén!
Megígérem, hogyha elhagyom a házat, soha többé nem teszem be ide a lábam.
De az Enterprise továbbra is bolygó körüli pályán marad.
- Miért? - Hogy megvédjük magukat.
Nem szükséges. Azt hittem, megértette.
Igenis, szükséges. Nagy veszélyben vannak.
- Visszatért a romboló. - Kevin!
- Hazudik, Rishon. - Komoly csatát vívtunk vele és vesztettünk.
Sokan megsérültek.
Köztük egy nő is, akinek az agyát telepatikus manipulációval szépen lassan elpusztítják.
Ó, kérlek, ne!
Meg akarnak félemlíteni.
De vannak jogaim.
A maga jogai. És Rishon jogai?
Vajon ő örül, hogy itt maradt egyedül?
Jöjjön az Enterprise-ra. Elviszem oda, ahol biztonságban lesz.
Nem.
Nem hagyhatom itt Kevint.
Én maradok.
Biztonságban lesz mellettem... ebben a házban.
Miért van biztonságban? Miért olyan ez a ház, mint egy szentély?
Maga miatt? Azért, mert ellenzi a harcot?
Árulja el.
Ha Rishon veszélyben lenne, hajlandó lenne ölni, csakhogy megvédje őt?
Nem, érte sem. Senkiért sem. Nem vagyok hajlandó ölni.
Kérem, ne kínozza tovább. Kapitány, hagyják el a házunkat.
Kötelességem megvédeni magukat.
Az Enterprise egészen addig marad a Rana IV körüli pályán,
amíg bármelyikük is életben van.
Egyes, kérem, tájékoztasson!
Nem sok minden változott, kapitány. Még mindig nincs pajzsunk.
Részben már tudjuk irányítani a fegyvereinket, és megkettőztem az őrséget.
Az űrhajó magas pályáról közeledik felénk. Nagyon közel van, mindössze 300.000 kilométerre.
Hogy lehetséges ez? Baj van az érzékelőkkel?
Nincs összefüggés, Egyes.
Pontosan akkor érkezett meg, amikorra vártam.
A romboló letért a pályájáról, és egyenesen az Enterprise felé tart.
Worf, élesítse a fézereket és a torpedókat. Tüzelésre felkészülni.
Törölje az utasításokat, Mr Worf.
A hajó 20.000 kilométerre van az Enterprise-tól és közeledik.
Hadd jöjjön. Hadd jöjjön.
Képernyőt aktiválni.
- Kitérő manőver, uram? - Az Enterprise tartja a pozícióját, Mr Worf.
- Fegyverek, uram? - Csak az utasításomra, nem előbb.
A romboló egy, a Rana IV körüli alacsony pályára állt.
- Úgy tűnik, tüzelésre készül, kapitány. - Értem.
Számításaim szerint,
célpontja a Kevin és Rishon Uxbridge által lakott ház.
Részünkről nincs közbeavatkozás, Mr Data.
A ház megsemmisült, uram.
Keressen túlélőket.
Nincsenek túlélők.
Mr Worf.
Aktiváljon egy foton torpedót!
Ha kész, lője ki az ellenséges hajóra.
Kész, uram.
Egyes.
Mi okunk van arra, hogy továbbra is itt maradjunk?
Az ismeretlen jármű megsemmisült.
Uxbridge-ék meghaltak.
Nincs okunk, hogy továbbra is itt maradjunk.
Jó.
Zászlós, álljunk magasabb pályára,
ahonnan jobban szemügyre vehetjük a bolygó felszínét.
Igen, uram. De, kapitány, mit keresünk?
Bármit.
Mindent.
A kabinomban leszek, ha szükségük lenne rám. Egyenlőre ennyi.
Tessék.
Beszélhetek önnel, kapitány?
Állok rendelkezésére, Egyes.
Három óra alatt alaposan átvizsgáltuk a bolygót. De semmit sem találtunk.
Érzésem szerint vár valamire.
A kapitánynak csak feltételezései vannak, Will.
Nem tudom biztosan, hogy mi lesz az eredmény,
vagy... hogy helyesek-e a feltevéseim.
Két élő embert találtunk egy letarolt bolygó egyetlen ép házában.
De...
..csak egyvalaki élte túl a háborút a Rana IV-n.
Miért kell továbbra is egy teljesen kihalt bolygót figyelnünk?
Híd Picard kapitánynak. Ezt látnia kell.
Kapitány. Parancsnok.
Megint ott a ház. Fák, fű, minden.
A szemünk láttára történt.
Mr Worf, mondja, vannak túlélők?
Két életjelet is észlelek a házban.
Úgy tűnik, hogy Kevin és Rishon mégsem haltak meg.
Zászlós, ereszkedjünk lejjebb transzporter távolságba. Felsugározzuk őket.
De kapitány, tiltakozni fognak.
Legyen.
Elnézést, ha megzavartuk a táncot.
Miért hoztak ide akaratunk ellenére?
Véget akarok vetni az egyik tisztem szenvedésének.
- Én ezt nem értem. - De Kevin igen. Ő az oka.
Először nem értettem, hogy a maguk háza miért nem dőlt össze, míg a többieké igen.
Aztán rájöttem.
A maguké is összedőlt.
Az a lakás, ahol teával kínáltak és ahol keringőztek...
...reprodukció.
Mintha igazi lenne,
csakhogy újra teremthető. Elpusztítható és újra teremthető.
- Ahogy kedve tartja. - Tréfát űz belőlünk, kapitány.
- Nem látja, hogy ez mennyire fáj a férjemnek? - Rishon.
Hallgassuk meg a kapitányt.
Mindennél jobban akarta, hogy az Enterprise elmenjen a Ranáról,
mert az a ház, az a kis birtok, az egzisztenciája olyan helyzetbe került,
amit váratlanul meg kellett volna magyaráznia.
A romboló egy újabb rekreáció, kétszer is el akart üldözni,
de nem sikerült.
Amikor másodszor jártam a házukban,
elmondtam az egyetlen lehetőséget,
ami után az Enterprise biztosan elmegy. A kettejük halála.
Mindent elkövetett, hogy eleget tegyen ennek a feltételnek.
Nagyon sajnálom a nőt.
Segítek neki.
De tudnom kell, hogy mit szándékoznak tenni velem azután.
A legközelebbi csillagbázison felelősségre vonják az Enterprise megtámadásáért,
és feltehetően, 11.000 ember haláláért.
Nem!
Ő soha senkit nem ölt meg.
A bolygó pusztulása pontosan úgy történt, ahogy elmondtam.
De nem mesélt el mindent.
Hogy hogyan végződött. Mi történt... Rishonnal.
Miket beszél?
Rishon...
Én... megérinthetem.
Hallom a hangját, érzem az illatát.
Maga minden tekintetben valós személy, önálló tudattal...
...és meggyőződéssel, de...
...maga nem létezik.
A kolónia védelme során maga is életét vesztette.
Ő alkotta újra magát, ahogy ő alkotta újra a házat is.
Maga az egyetlen, aki tényleg létezik a Rana felszínén.
És habár embernek látszik, nem az.
A turboliftben van.
- Hadd menjen. - De veszélyes, kapitány!
Olyannyira, Mr Worf, hogy bármelyik pillanatban végezhet az egész hajóval. Kövessék!
Szóljanak mindenkinek, hogy hagyják. Azt akarom, hogy megértse, hogy mi nem jelentünk veszélyt.
- Visszatér a bolygóra? - Ha ő valóban olyan élőlény, amilyennek képzelem,
akkor előbb segít valakin.
Többé már nem fogja zavarni az a zene.
Most már jól van.
Alszik.
Majdnem rájött, hogy ki is vagyok valójában.
Több, mint 50 évig éltem emberként, de előle nem tudtam elbújni.
A büszkeségem és az önzésem miatt kellett szenvednie.
De ez már soha többé nem fordul elő.
Mi történt a Rana IV-en? A teljes igazságot akarom hallani.
Ám legyen.
Kerül amibe kerül.
Én egy Douwd vagyok.
Egy áltestben, hamis környezetben élő halhatatlan lény.
Több ezer éve élek már ebben a galaxisban,
de a mai napig még senki sem fedte fel a valódi identitásomat.
Egyszer, amikor éppen emberi alakban utaztam,
beleszerettem egy földi asszonyba.
Félretettem a hatalmamat és feleségül vettem.
Boldog és gazdag életünk volt.
Életünk hátralévő éveit ezen a bolygón akartuk leélni.
Ő már meghalt.
És sosem tudta meg, hogy mi is vagyok valójában.
A kolóniát megtámadta egy romboló.
A Husnockok voltak. Ez az egyik legundorítóbb faj...
...amelyik csak az aggressziót és a pusztítást ismeri.
Egy röpke pillanat alatt végezhettem volna velük, de nem tettem meg.
Megállíthatta volna őket, de nem tette?
Ugyanazon okból tagadtam meg,
amiért az Enterprise-t sem bántottam.
Nem... fogok ölni.
Ezért hagyta, hogy a telepesek reménytelenül harcoljanak?
Próbáltam becsapni a Husnockokat...
...ahogy magukat is.
De ettől még durvábbak lettek.
Még kegyetlenebbek.
És amitől a legjobban félt... bekövetkezett.
Rishon is csatlakozott a többi telepeshez.
És ő is meghalt.
Azt kívántam... bárcsak vele halhattam volna.
De ez lehetetlen. Így magára maradt.
Igen.
Láttam az összetört testét.
Megőrültem.
Elöntött a gyűlölet.
És egy fájdalmas pillanatban...
...végeztem a Husnockokkal.
Miért akarta ezt eltitkolni előlünk?
Bűntudatot érzett, amiért nem segített a többieknek, amikor még éltek?
Nem, nem, nem. Fel sem foghatják a bűnöm nagyságát.
Nem csak egy Husnockot öltem meg, vagy százat vagy ezret...
Az összessel végeztem.
Minden Husnock-kal.
Mindenhol.
11.000 ember élete...
...50 milliárdért cserébe?
Megéri egy asszony iránti szerelem egy egész faj pusztulását?
Hát ezt akartam én titokban tartani maguk előtt.
Ezért akartam elüldözni az Enterprise-t a Rana közeléből.
Nem a mi tisztünk, hogy a bírái legyünk.
Ekkora bűnre nincs törvényünk.
Szabadon visszamehet a bolygójára...
...és újra feltámaszthatja Rishont.
Zászlós, pályamódosítás.
Teljes meghajtás.
Hajónapló, csillagidő 43153.7.
A Rana rendszerből a 133-as csillagbázis felé vesszük az utunkat.
Egy természetfeletti erővel és hatalommal rendelkező lényt hagyunk magunk mögött.
Abban nem vagyok biztos, hogy egyáltalán ítélkeznünk kell.
De abban igen, hogy békén kell hagynunk örök időkre.