Kerüljenek beljebb...
Helyes, pont erre van szükségem.
Mr. Worf... Amint látom, a doktornő még ajándékot is hozott.
Sör az Enan VI-ról.
Egy jó vacsorához elmaradhatatlan.
Nem túl hatékony módja az ételkészítésnek.
Igaza van Data, a komputer valóban gyorsabban végezne. De nincs érzéke a valódi ételekhez.
Mindenből pontosan a kellő mennyiséget adagolná, nem maradna hely az egyéniség megnyilvánulásának.
Mert mint mindannyian tudjuk, az egyéniség az, ami a különbséget okozza művészet, és alkalmasság között.
A közös étkezés az emberiség történetében hosszú ideig a barátság, és összetartozás szimbóluma volt.
A 24. századra ennek nagy része elveszett.
Gyakorlott szakácsnak tűnik, parancsnok.
Az apámnak köszönhetem.
Tehát az apja szeretett főzni.
Nem. Utált. Ezért kellett nekem csinálnom.
Amennyire én tudom, a földi családoknál a főzés általában a nő feladata volt.
Mi csak ketten voltunk.
Az anyámra alig emlékszem, kicsi voltam még, mikor meghalt.
Honnan szerezte a tojást?
Vettem. A legutóbbi megállóhelyünkön.
- A 73. űrállomáson? - Igen.
- És milyen madár tojta ezeket vajon? - Owon.
Parancsoljon Data. Jó étvágyat.
Ne aggódjon, a mérget kifelejtettem.
A szakács csak olyan jó lehet, mint az alapanyagok.
Finom.
Egyes?
Hallgatom.
Kérem, jöjjön a hídra.
Azonnal, uram.
Vészjelzést fogtunk egy Föderációs komptól.
Egy komp? Úgy tudtam, egyedül vagyunk ebben a szektorban.
A jelek szerint mégsem.
Ez tényleg érdekes. Hol az anyahajója?
A szenzorok szerint legalább egy élőlény van a fedélzeten.
Földi ember.
Talán olyasvalaki, aki válaszolni tud a kérdéseinkre.
Csatornát nyiss.
Nem lehetséges kommunikáció, uram. A járműnek nincs energiája.
Randevúpályát!
Becsült találkozási idő: három perc.
Az Űr, a legvégső határ.
Ennek végtelenjét járja az Enterprise Csillaghajó.
Melynek feladata különös, új világok,...
...új életformák, új civilizációk felkutatása...
...és hogy eljusson oda, ahová még senki nem merészkedett.
A kapitány naplója, Csillagidő 42679.2.
Az Endicor rendszer felé tartva egy kompra találtunk, ami mintha a semmiből bukkant volna elő.
Nem tudjuk, hogyan kerülhetett ide.
Közeledünk a komphoz, uram.
Köszönöm, hadnagy. Képernyőre.
Nagyítást.
Vonósugarat készíts.
Cél bemérve. Két másodperc múlva hatósugárban.
Vontatási eljárást megindítani, hangárt előkészíteni.
Kettes komphangár, készüljenek jármű fedélzetre vételéhez!
Egyes...
Jöjjön velem, Mr. Worf.
Dr. Pulaski, szükség lehet önre a kettes komphangárban.
Értettem, kapitány. Máris úton vagyok.
Aktiválni a második vonósugarat!
Föderációs komp.
Csakhogy nincs a közelben bázisunk, vagy másik hajónk.
NCC-1701-D, USS Enterprise. 5-ös komp.
Ez meg hogy lehetséges?!
Parancsnok, jöjjön gyorsan!
- Kapitány...?! - Igen, Egyes?
A hídon van?
Hol lehetnék máshol?
Azt hiszem, ide kellene jönnie a kettes hangárba.
Mi történt?
Jobb ha a saját szemével látja, uram. És hozza Data parancsnokot is.
Az állapota?
Az életjelei teljesen össze vannak zavarodva. A szíve ver, de pulzust nem észlelek.
Megsérült?
Egyelőre nem találtam semmit, kapitány.
Miért eszméletlen? Mi történt vele?
Nem tudok semmi érdemlegeset mondani.
Az agyhullám-mintázatai nagyon... Szokatlanok.
Szokatlanok? Talán... Nem emberiek? Esetleg mesterségesek?
Nem. Csak fáziseltérésben vannak.
Magához tudja téríteni?
Még... Ezt sem tudom megmondani jelen pillanatban.
Előbb a gyengélkedőre visszük.
Ilyen érzéseket még... Nem észleltem ezelőtt. Nagyon nehéz szavakba önteni őket.
- Ez a személy... Ön. - Nem.
Ugyanannyira Jean-Luc Picard, mint az az ember, aki most velem szemben áll.
De körülbelül ez minden, amit bizonyosan állíthatok. Hogy többet tudhassak meg, meg kell várnom míg magához tér.
Data...
Tudni akarom, mi van a komp naplójában.
Igenis, uram.
Kapitány... Mind a fő, mind a tartalék energiaellátás megszűnt.
Össze kell kötnünk a komp rendszereit az Enterprise-éval, hogy újraindíthassuk.
Geordi, jöjjön azonnal a kettes komphangárba.
Értettem, azonnal ott vagyok.
Ha van valami, a gyengélkedőben leszek.
Kapitány... Nézzen csak ide.
Úgy néz ki, mintha antianyag-robbanás okozta volna a sérülést.
Mégpedig a komphoz elég közel bekövetkezett robbanás.
Data, szükségem van a naplóra!
A hídon leszünk.
Tovább a korábbi pályán, maximális hatósugarú letapogatást!
Így... most már kell, hogy legyen energiája a kompnak...
Na ez meg mi volt?!
Nem megfelelő a polaritás.
Az nem lehet. A csatlakozó bolond biztos.
A kompnak olyan energiaforrásra van szüksége, ami nincs az Enterprise-on.
Egy állítható fáziskonverterre volna szükségünk, azzal talán el tudnánk végezni a kiegyenlítést.
Data, mi folyik itt tulajdonképpen?
Nem csak erre a kompra gondolok... Hanem úgy általában.
Nem rendelkezem elegendő információval.
Épp most készülök további vizsgálatok végrehajtására...
Az életjelei teljesen össze vannak kuszálódva.
Néhány érték alig minimális, mások kint vannak a mérhető tartományból.
Nem tudom megmagyarázni, de életben van.
A biztonság kedvéért erőtérrel rögzítem.
Kiderítette már, miért öntudatlan?
Nem. De fejsérülés kizárható.
Ébressze fel.
Mi volt ez?
A stimuláns épp ellenkező hatást váltott ki. Valami mással próbálkozom.
Nos, Data, azt hiszem, megvan...
Most már működnie kell... Az összehangolás a hajó energiarendszerével eléggé nehéz...
Normál körülmények között ez a csatlakoztatási mód mindent kivégezne.
Geordi, talán jobb ha biztonságos helyre húzódik.
Rendben. De ne feledje el, maga sem elpusztíthatatlan.
Növelje az energiaellátást.
Tolja el a fázisátalakítót két százalékkal pozitív irányba.
Fura. Ez épp ellenkező hatást váltott ki.
Ezt nem értem.
Nem tudok elképzelni olyan kapcsolást, ami homlokegyenest a fizika törvényeivel ellentétesen működik.
Állítsa a konvertert két százalékkal negatív irányba.
Na végre...
Nem gondoltam volna hogy ettől tér magához.
Data... Nézze csak az indulási időpontot... 42679.5.
- Kapitány! - Hallgatom.
Kapitány, sikerült beindítanunk a kompot.
A fedélzeti ideje hat órával a miénk előtt van.
Kapitány, hall engem? Ha a komp tényleg a jövőből származik, akkor a másik Picard kapitány úgyszintén.
A kapitány naplója, kiegészítés. A titok egy részére fény derült. két darab ötös számú komp létezik...
Mert az egyik a jövőből érkezett. 6 órával előttünkről. És ugyanígy a hasonmásom is.
Próbálja meg megint felébreszteni.
Ne...
Csak gyenge nyugtató.
Tudom. De akkor se adja be neki. Kérem... Attól csak megint öntudatlan lesz.
Ilyet még soha nem láttam.
Jól van?
Köszönöm az aggodalmát, doktor, de foglakozzon inkább a beteggel.
Öt perc múlva megbeszélés a tisztikar számára.
Doktor, gondolom ön inkább itt maradna.
Igen. Majd a képernyőn keresztül követem az eseményeket.
Tájékoztasson folyamatosan. Minden változásról, még a legkisebbről is.
A kapitány naplója. Kiegészítés.
Datának sikerült hozzáférnie a megkettőződött komp fedélzeti naplójához.
Tartok egy olyan naplótól, amibe csak órákkal ezután fogják bediktálni a most elhangzó bejegyzéseket.
Kapitány, kielemeztünk minden adatot a komp naplójából.
Egy képfelvételt találtunk, minden más gyakorlatilag használhatatlan.
Képernyőre.
Fáziskiegyenlítőt kellett használnunk, ezért ilyen rossz a kép.
A komp naplójának adatai alapján az Enterprise 3 óra 19 perc múlva megsemmisül.
Kapitány, ezen kívül van még egy darab az utolsó naplóbejegyzésből, de csak hang.
...személyes napló. Az imént voltam tanúja az Enterprise, és a teljes legénység pusztulásának.
Csak egyetlen túlélő van. Én.
Nem tudtunk több adatot kinyerni a naplóból.
Legalább valamit azért tudunk...
Nem tudom, miért egyedül ön hagyta el az Enterprise-t, mielőtt az megsemmisült.
Én sem értem. Vészhelyzetben ön soha nem hagyná el az Enterprise hídját.
Így van.
De abból kell kiindulnunk hogy az amit az imént láttunk és hallottunk... Megtörténik.
Mostantól kevesebb mint 4 óra múlva az Enterprise... Megsemmisül.
És valahogyan... Bár ezt nem egészen értem, de én leszek az egyetlen túlélő.
A véleményük?
A célunk az Endicor rendszer. Három nap múlva érhetjük el.
A térképek a hátralevő távon nem jeleznek semmi olyat, ami veszélyt jelenthetne az Enterprise-ra.
A szenzoradatok szerint a térségben rajtunk kívül egyetlen hajó sem tartózkodik.
Data?
Nincs hozzáfűzni valóm. Nincs elegendő adatom egy elmélet felállításához.
A komp egy olyan helyről jött, ami bizonyos értelemben előttünk van.
Tehát ahelyett hogy továbbhaladunk, inkább meg kellene állnunk, és itt kivárni, mi történik.
Lehet hogy ahhoz már túl késő.
Vagyis, semmi értelme nem volna megállni, kitérni bármilyen irányba, vagy akár visszafordulni?
Mikor a kompot, rajta azzal a másik Picard-al a fedélzetre vettük, megkezdődött egy új eseménysor,
amin már nem változtathatunk.
Igen. Ez nem olyan, mint mikor egy szikla kerül az ember útjába, amit lát, és kikerülhet.
A helyzet sokkal összetettebb.
Itt van például a Mőbiusz-szalag elmélet.
Egy csavarodás a téridőben, és máris létrejött egy hurok, amit az ember soha nem hagyhat el.
Vagyis ha elérjük azt a pontot, ami történt, újra megtörténik?
Az Enterprise megsemmisül, a másik Picard útnak indul hogy találkozzon velünk, és kezdődik minden elölről.
Ez már pokolnak is elmenne.
Egy biztos. A jövőt nem lehet kikerülni.
Így van. Tehát folytatjuk az utunkat. Valahol előttünk valami történni fog.
Döntést fogunk hozni, és én elhagyom az Enterprise-t.
Akkor ez a döntés teljesen indokoltnak fog tűnni... Pedig nem lesz az.
Fel kell készülnünk erre, és nem szabad... Még egyszer elkövetni ugyanazt a hibát. Valami vár ránk odakint.
És minél gyorsabban ki kell derítenünk, mi az.
Doktor?
Most kezdem felismerni, milyen sok testi funkciónk függ a belső óránktól. Elvesztette az időérzékét...
És ezért a testének minden funkciója kiesett a normális ritmusából.
De szép lassan, ahogy közeledünk az általa maga mögött hagyott időhöz, ez a belső ritmus lassan normalizálódik.
Vagyis ez azt jelenti, hogy mikor a mi időnk egybe fog esni az övével,
az összes életműködése teljesen normális lesz megint?
És kettő lesz belőlünk?
Igen, jelen pillanatban így gondolom.
Doktor, nem hiszem hogy ez lehetséges volna.
Már többet észlelek az érzéseiből, kapitány. A tudata most már kevésbé zavart, de...
Mi az?
Mindenképpen el akarja hagyni a hajót.
A kapitány naplója, kiegészítés. Továbbra is az Endicor rendszer felé haladunk.
Már csak két óra addig a randevúig, ahol saját magunkkal fogunk találkozni.
Worf?
Teljes letapogatási távolságon vagyunk, semmi érdemleges nem észlelhető.
Ha a számításaink helyesek, hamarosan észre kell vennünk valami szokatlan dolgot.
Gyengélkedő hívja a hidat.
Igen, doktor?
Kapitány, a betegem állapota javul.
Azonnal megyek. Egyes, vegye át.
Hogy van?
Az életjelei normalizálódnak, egyre inkább hasonlítanak bármelyikünkéhez. Sokkal nyugodtabb is.
És felismert engem.
Igen, talán... Legalábbis valamennyire.
Azt csak tudja, hogy hol van, és ki van a közelében...
Ezt kétlem.
Mit rontottunk el?
Te pontosan tudod.
Mit csináltál? Mi történt, miért hagytad el a hajót?!
Ne fordulj el! Nézz rám!
Picard! Nézz rám!
Kapitány...
Nem érti önt.
Tudja hogy itt vagyok.
Igen, de ez az egész olyan számára mint egy rémálom. Idegen, zavaros dimenziókkal.
Mintha egy másik világban lenne, csak nagy távolságon át lát minket.
És borzasztja az ami történt. Fél.
Mitől fél?!
A mindenit, segítened kell! Miért hagytad el a hajót?!
Nem érti önt, kapitány. Nem tud válaszolni.
Ha még közelebb kerülünk az idejéhez, talán erre is képes lesz.
Még mindig meg van győződve arról hogy én vagyok az?
Igen. De ön úgy látom nem.
Egyáltalán nem! A kinézetén kívül nincs benne semmi, ami ismerősnek tűnne a számomra.
Tanácsosnő, azt akarom, hogy maradjon mellette. Talán ön lesz az első, aki szót tud érteni vele.
Nem tudom, hogy lehet képes valaki elviselni egy ilyen helyzettel együtt járó terhelést.
Előbb-utóbb össze fog omlani.
Én viszont úgy látom, nagyon is jól boldogul a helyzettel.
Nekem nagyon feldúltnak tűnt.
A hasonmása egyfajta jelkép az ő számára.
Minek a jelképe?
A kétségbeesésé. A kapitány fél őt itt látni, annak a tudata,
ami az Enterprise-al és a legénységgel történhet, elbizonytalanítja.
Attól tart, nem lesz képes dönteni.
Az én feladataim közé tartozik az is, hogy nehézségeket küzdjek le.
Kötelezettségeim vannak a kapitánnyal, de ugyanúgy a hajóval és a legénységgel szemben is.
Doktor, a kapitány képes döntést hozni, és irányítani.
Igen. Jelen pillanatban még igen. De a helyzet hatalmas terhelést jelent a számára.
Egy olyan terhet, ami személyesen csak rá nehezedik. És minden perccel erősödik.
Azt már ön is felismerte, akárcsak én, hogy kétségei vannak.
Egy ilyen helyzetben a kétkedés hasznos is lehet.
De ugyanígy meg is béníthatja.
Amint úgy látjuk, hogy bármilyen értelemben irracionálisan viselkedik, jogomban áll felmenteni.
Erre a lépésre biztosan nem lesz szükség.
Nagyon remélem, hogy igaza lesz.
Milyen erő... Vagy milyen jelenség téríthette ki a kompot a saját idővonaláról?
Semmi olyan, amit mi ismerünk. Ehhez a jelenlegi ismereteink szerint el kellene érni a tízes fokozatot.
Egy bolygó gravitációs mezeje használható egyfajta katapultként. Talán így történt...
A kompnak nincs görbületi hajtóműve.
Így van. Ezért valamilyen idegen behatásra volt szükség.
Még nem találkoztunk ekkora energiát képviselő jelenséggel.
És miért csak hat óra a különbség, és nem egy nap? Vagy egy év?
Lehetségesnek tartja, hogy valamilyen tudatos cselekvés játszott közre ebben?
Semmire sincs bizonyítékunk.
Vannak lények, akik képesek mozogni az időben...
Pusztán a szellemi energiájuk segítségével.
Jelen esetben azonban nem ilyesmiről van szó.
Nem.
Manheim gravitációval és idővel végzett kísérletei pedig még csak a kezdeti szakaszban vannak.
Még nem irányíthatók.
Kapitány, azt hiszem ebben a helyzetben nem lenne helyes a személyes reakcióit követni.
Tényleg?
Önnek van egy nagyszerű képessége, mégpedig hogy teljes egészükben látja át a problémákat.
És ez alapján olyan döntést tud hozni, ami optimális megoldást kínál.
Most azonban idegesíti, hogy nemhogy a megoldást, de még a problémát sem tudja megfelelően leírni.
Folytassa...
Ami ránk vár az nem egy lény, vagy egy bolygó... Hanem az idő. Semmi több.
Vagyis azt javasolja, hogy üljek nyugodtan, és várjak?
Ettől azért óvakodnék.
- Nem szeretek várakozni. - Nem kell emlékeztetnie erre.
De azt hiszem, igaza van.
Kapitány, kérem jöjjön a hídra.
Mi történt?
Ez az energiaörvény bukkant fel váratlanul a hajó mögött.
Nem volt semmi előjel.
Legalább a várakozás véget ért.
A kapitány naplója, kiegészítés. Valami hihetetlen dologba botlottunk.
A jelenség hasonlít a mi vonósugarunk hatására, csak sokkalta erősebb.
LaForge hadnagy hívja a hidat.
Itt a híd.
Folyamatos vonóerő hat az Enterprise-ra. A görbületi hajtómű 30 százalékos üzemével tartjuk a helyzetünket.
Irányítsa át a gépház vezérlését a hídra.
Máris megyek, kapitány.
Kapitány... Valamiféle tudatot észlelek.
Gondolatokat nem, inkább csak valami ösztönt.
Mit szól ehhez, Egyes?
Azt hiszem, letapogatnak minket.
Egy sugár érkezik az örvény közepéből, a szenzorok koncentrált energiaként érzékelik.
Mit akarhat az ismeretlen?
Talán megállapítani, élőlények vagyunk-e.
- Felderítjük az örvényt. - Igenis, uram.
Vagy lehet hogy éppen ez a hiba?
Túl sokáig maradni?
Meglehet.
Akkor azonnal tovább megyünk.
Ez volna a legésszerűbb döntés.
Nem gondoltam volna hogy valaha ilyet fogok mondani.
Uram, úgy gondolom, helyes ez a döntés.
De ön inkább itt maradna, hogy kutatásokat végezzen, kiderítse, mi ez az egész.
Gépház vezérlése a hídon.
Mr. LaForge, megpróbálunk teljes görbületi meghajtással elszakadni.
Igenis, uram.
Kilences fokozat beprogramozva.
Indulás!
A hajtóművek 90 százalékos terhelésen.
Próbáljunk oldalra kitérni.
Nem fog sikerülni.
Kapitány, nem bírja sokáig a hajtómű.
Hajtóművet ki.
Mr. LaForge...
Újraindítom a görbületi hajtóművet.
Hogy állunk?
Minden szintről befutott a jelentés. Sem károsodás, sem sebesültek nincsenek.
Kapitány, a vonóerő növekszik. Már hetes fokozat kell, hogy pozícióban tartsam a hajót.
Tehát a lépéseink ellenlépéseket idéznek elő.
Több információra van szükségünk. Indítson egy 'A' osztályú szondát.
Igenis, uram.
Mr. Worf...
Ez aztán a telitalálat...
Kapitány, az örvény vonzása folyamatosan erősödik.
Meddig tarthatunk még ki?
Néhány percen belül megint ki kell kapcsolnom a görbületi hajtóművet.
Kapitány...
Az imént valami energiasugár érte a betegemet.
- Életben van még? - Igen.
Fotontorpedót készíts! Cél az örvény.
A torpedók befogták a célt.
Várja a parancsomat.
Miért pont magát veszi célba?
A görbületi hajtómű terhelése maximumon van.
Önről van szó, kapitány. Először még az egész hajó érdekelte, de most ön felé fordította minden figyelmét.
Kapitány, nem tarthatjuk tovább a pozíciónkat. Ha nem kapcsolom ki azonnal a hajtóművet...
Muszáj tartanunk a pozíciónkat!
Tanácsosnő... Ha elhagynám az Enterprise-t, továbbra is rám összpontosítana?
- Igen uram, azt hiszem. - Ez a halálát jelentheti.
Néhány pillanat elég, hogy az Enterprise biztonságba kerüljön.
Ez volt hát amire... A másik Picard gondolt.
Kapitány, hová megy?
Magáé a parancsnokság, Egyes.
El akarja hagyni a hajót.
Telik az idő, és visszafordulni nem lehet.
Nagyon izgatott.
A komphoz kell mennem!
Igen, ezzel tisztában vagyok. Tudod hol vagy?
Az... Enterprise-on.
Nem egészen vagy tisztában a helyzeteddel.
Engem... Felismertél végre?
Nem, látom hogy nem.
Most mennem kell!
- Engedje felkelni. - Biztos hogy helyesen cselekszik?
Nem. De mennie kell.
Biztonságiakat a gyengélkedőbe!
Biztonságiak, parancs visszavonva. gondoskodjanak róla hogy mindenki,
ismétlem, mindenki hagyja el a kettes komphangárt.
Senki sem akadályozhatja. Maradjanak itt.
Tehát el akarod hagyni a hajót.
- Ezt kell tennem. - Miért?
Az örvény energiája engem akar.
Biztos vagy ebben?
Igen. Ez az örvény egy élőlény, ami engem tekint az Enterprise agyának. Ezért akar megszerezni.
Kettes komphangár.
Van más lehetőség?
Nincs. Ez az egyetlen esélyünk, ha én elhagyom a hajót... Az Enterprise talán elmenekülhet.
Tévedsz. Ha elmész, az Enterprise megsemmisül. Ezt te is tudod. Hiszen már átélted.
Ha nem hagyom el az Enterprise-t, biztosan megsemmisül.
Ha így van, segítened kell nekem.
Mindketten ugyanazt akarjuk, hogy az Enterprise biztonságban legyen. De van valami, amit nem tudok. Mi az?
- Én magam. - Te?!
Kapitány... A görbületi hajtómű hamarosan leáll.
Értettem.
Azt mondod, az élőlény téged akar.
Biztos vagy benne hogy téged? Nem lehet esetleg hogy engem?
Ne zavarj össze. Nincs már sok időnk. el kell indulnom a komppal.
Várj!
Mehetsz. Hagylak elrepülni. De előtte mondd meg: mi az alternatíva?
Mondd meg, volt-e alternatíva!
Fogalmad sincs, miről beszélek. Egyáltalán nem tudsz másik megoldásra gondolni.
Nem tudsz másképp cselekedni.
Mennem kell. Ez az egyetlen lehetőség.
Tehát van másik lehetőség.
Igen. De túlságosan bizonytalan kimenetelű.
Mi lehet a kiút? Válaszolj!
Indulnom kell.
Előbb választ akarok!
Nem harcolhatunk, nem menekülhetünk, nem repülhetünk tovább...
Nem, ne! Tovább repülni semmiképpen! Attól az Enterprise elpusztulna.
Továbbrepülni... Ez volna az alternatíva?
Most már fel kell szállnom.
Picard kapitány! Nem hagyhatlak elmenni. Mielőtt továbbrepülünk... A kört meg kell szakítani.
Dr. Pulaski... Jöjjön a kettes komphangárba.
Egyes, csak az energiát vesztegetjük a menekülési kísérlettel.
Irány az örvény közepe. Mr. LaForge, a parancsomra indulás, maximális fokozattal.
Igen, uram.
Meg akarja kockáztatni?
Igen.
Irány beállítva, uram.
Figyelem, teljes készültség. Itt az idő... Indulás!
Picard kapitány... Itt a kettes komphangár.
A másik Picard és a komp eltűntek.
Hogyan?
Egyszerűen csak... Eltűntek.
Helyzet-meghatározást.
Az Endicor rendszer felé haladunk.
Vörös riadó törölve.
A jelentések minden szintről beérkeztek. Sem károsodás, sem sebesültek nincsenek.
Öné a parancsnokság, Egyes.
Rengeteg kérdés...
Válasz pedig egy sem.
Talán ez az egész... Nem is volt valóságos. Talán csak illúzió volt, amit átélt.
De az is lehet, hogy azért jött vissza hozzánk a jövőből, hogy más irányba terelje az eseményeket.
Más döntés szülessen.
Úgy tartják, ha az ember elég messzire utazik, az út végén találkozik önmagával.
Most, hogy én már átéltem ezt, Egyes... Remélem hogy soha nem ismétlődik meg.
A hídon leszek, uram.
Javította & időzítette: Allard