A kapitány naplója, csillagidő 41590.5.
Troi tanácsadót kitettük a szülőbolygóján,
így szerencsére a Sigma III rendszer közelében voltunk,
amikor az ottani kolónia sürgős orvosi segítséget kért.
Egy véletlen robbanás elpusztította az egyik ottani bányatelepet,
beleértve a mentőegységet, a felszerelésükkel együtt.
A legsúlyosabb sérülteket majd a hatos raktérbe sugározzák.
Dr. Crusher, itt a kapitány. - Itt Dr. Crusher.
Újabb információk érkeztek. A telep lélekszáma 504.
Képesek vagyunk ennyi embert fogadni? - Azt hiszem, igen.
Kapitány, a sebességünk 9.1.
3.2 óra múlva érünk oda, uram.
A rendelkezésre álló adatok alapján a robbanást...
valamiféle metánszerű gáz szivárgása okozhatta.
Kapitány, erőteret érzékelek. Azt hiszem...
Ez Q. A rácsszerkezet hasonló ahhoz, amilyennel már találkoztunk...
Szilárdnak tűnik, uram. - Vészhelyzet. Vészleállás.
Hajtóművek hátra, uram.
Ne most, te átkozott.
Pajzs és a deflektorok fent, uram.
A hajó áll, uram.
Emberek. Azt hittem mostanára fejvesztetten menekülnek
vissza a naprendszerükbe.
Ha Q-hoz van szerencsénk, közlöm épp mentésre igyekszünk...
Tanulmányoztuk a közelmúltban történt kapcsolatfelvételt önökkel, s lenyűgözött.
Van miről beszélnünk,
például a legvalószínűtlenebb álmaik valóra váltásáról.
Mindezek ellenére sürgős küldetés vár ránk. Majd utána, ha úgy alakul...
Az nem fontos! A kettőnk dolga elsőbbséget élvez.
Ha a ragyogásom vakítóan hat önökre, talán egy ismerősebb formának jobban örülnek.
Q Csillagflotta admirális, szolgálatukra.
Az űr a legvégső határ.
Ennek végtelenjét járja az Enterprise csillaghajó,
melynek feladata különös, új világok felfedezése;
új életformák, új civilizációk felkutatása;
és hogy eljusson oda, ahol még senki sem járt azelőtt.
A kapitány naplója, kiegészítés.
A mentőexpedíciót a Sigma III-ra egy hatalmas energiarács
és Q váratlan felbukkanása akadályozza.
Ön nem Csillagflotta admirális, Q.
De Aldebarani kígyó sem, kapitány, mégis elfogadott annak.
Ott bizony megtréfált minket, kapitány!
A rettenthetetlen Riker parancsnok, legalábbis régebben annak tartottam.
Úgy látom, mulatságosnak tartja a helyzetet.
Úgy is lenne, ha nem bajban levő, haldokló emberek segítségére sietnénk éppen...
Az önök fajtája folyamatosan szenved valamitől,
gyilkolják egymást.
Ne, Mr. Worf! Addig ne tegyen semmit, amíg nem utasítom.
Nagy kár! Kellemetlen leckében lett volna része.
Nagy fej, mikro aggyal!
Az imént azt mondta, megvalósíthatja a legképtelenebb álmainkat is.
Mikor végeztünk a mentéssel, meghallgatom az elképzelését.
Azt hiszem ez elfogadható ajánlat...
Miféle szánalmas értékrend ez? Picard, miért olyan bizalmatlan velem?
Hogy miért? Első találkozásunk alkalmával, ön hatalmába kerítette a hajónkat.
Úgy tüntette fel az embereket, mint barbár fenevadakat
és egy 21. századi prekoncepciós bíróság elé állított,
rátámadt az embereimre majd ismét elfoglalta a hajómat!
És ez dühítette? "Elfoglalta a hajómat!"
Akadályozta a Farpoint-i küldetésünket.
Figyelte minden lépésünket, hogy elkövetünk-e akaratlanul is hibákat,
míg egy fejlett életforma megszabadításán fáradoztunk,
de szerencsére nem követtünk el ilyet...
Ekkor Q elkezdett érdeklődni önök iránt.
Hát senki nem veszi észre maguk közül milyen szerencse érte önöket?
"Elfoglalta a hajómat!"
Egy korlátolt elme sirámai,
túlságosan is magabiztossá tette a megrögzött militáns gondolkodásmódja.
S ön, Riker, emlékszik mit válaszolt az ajánlatomra?
Nincs most időnk ilyen ostoba játékokra.
Játékokra? Ki beszélt itt játékokról?
De ha már itt tartunk, mit szólnának egy halálos játékhoz?
Egy játékhoz.
Hol vagyunk?
Egy M osztályú bolygón. Gravitáció...
és az atmoszféra elviselhető határon belül van.
Iker holdak. Hol vagyunk?
Ha figyelembe vesszük Q erejét, bárhol lehetünk.
Feltéve, hogy egyáltalán létezik ez a hely.
Hát, unatkozni biztos nem fogunk. Bármi is Q, képzelőereje az van.
Úgy nézem a kapitányt nem képzelte ide.
Biztonságiak, itt a kapitány.
Biztonságiak?
Gépház, itt a híd.
Turbólift vezérlő, hallanak?
Itt a kapitány.
Uram! Odanézzen!
Jöjjön, Riker. A jó játékhoz szabályok és stratégia kell.
Ahogy az önök Hartley-je mondta egykor,
"Az emberiséget legjobban a játékai alapján lehet megítélni."
Lehet, hogy igaza volt.
Most megmutathatják ebben a játékban, hogy milyenek is valójában.
Uram, talán fontos információkat tudnánk belőle kiszedni.
Hihetetlen. Pont ilyen limonádét szerettem volna.
És valóra is vált. Kitűnő szomjoltó.
Bár ezen a bolygón ritkán van kánikula.
Mi lesz az embereimmel?
Természetesen őket sem hagyjuk ki.
"Ne igyál az ellenségeddel."
Szigorú Klingon szabály. Ez némileg megmagyarázza, hogy tudták őket legyőzni.
Látom, még mindig érdeklődik az emberi történelem iránt. Kiváltképp az eredetére.
Épp ellenkezőleg. A fajuk jövője érdekel igazán bennünket.
Egyben roppantul aggaszt is minket.
A többi fajhoz hasonlóan, önök sem állhatják a változatlanságot.
A változás a lényének fontos jellemzője. De mi felé halad? Ez az igazi kérdés.
Erre mondják az emberek, hogy közhely.
Úgy érti alapigazság? - Ezt csak ön gondolja így.
Ha már itt tartunk, ez nem része az emberiség jövőjének.
Ez igaz. Ezt a helyet az unalmas kapitánya elméjéből kölcsönöztem.
Ez lesz a díszlet az előttünk álló játékhoz.
A játékhoz kellenek szabályok, díjak,
veszélyek, s ehhez hasonló ismert dolgok.
Ezek előttem ismeretlen dolgok. Data?
Ez a hely Napóleon korából származik. A 18-19. század fordulójáról.
Egy főparancsnoki sátor.
Az egyenruha a Francia Hadsereg tábornoki uniformisa.
Még az admirálisnál is magasabb rang.
Csillagflotta admirálist követően mi más is lehetnék?
Ebben igaza van.
De Napóleon korabeli felszerelés egy idegen bolygón,
ami annyira különböző. Például az ikerholdak?
Ahogy az imént mondta, nem lehet rám mondani, hogy nincs képzelőerőm.
Azt hiszem a játék ezt tükrözni is fogja.
Legyen erőpróba? Értelmetlen, hisz magának ilyen nincs.
Talán intelligencia próba? Ami nincs, azzal ne kísérletezzünk!
De valami célnak lennie kell, egy díj,
amit meg lehet nyerni de el is lehet veszíteni.
Ha már játszani kell, mi lesz a nyeremény?
A legszebb jövő, amit el tud képzelni.
De ha veszít, jön a teljes pusztulás.
A játék célja legyen mondjuk az,
hogy valamelyikük életben maradjon.
Ha tisztességes lesz a játék, nyerünk.
Szégyellje magát, Worf!
A tisztesség emberi fogalom. Erőltesse meg a fantáziáját!
A játék valójában... teljességgel tisztességtelen lesz.
Túl messzire megy! - Büntetőpont!
Mit csinált vele, Q? Felejtse el a játékot...
20. századi szóhasználattal élve, a büntetőpadra került.
Nem esik bántódása mindaddig, míg valamelyikkőjük nem követi őt.
Sajnos, csak egy ilyen büntetőpad van.
Ha valamelyikkőjüknek ki kell ülnie oda, drága Tashának el kell hagynia a padot.
Hova fog menni?
A nagy semmibe!
Javaslom, tartsák be a játékszabályokat.
Önök lesznek, akik ezt megszegve elpusztítják Tashát.
A kapitány naplója...
A fenébe. kapitányi bejegyzést sem tehetek.
Bárcsak, segíthetnék önnek, kapitány.
Hol vannak a többiek?
Egy ismeretlen bolygón.
Egy bolygón? Önt miért engedte vissza? - Nos,
biztos furcsán hangzik...
de, büntetőpadra ültettek.
Büntetőpadra?
Q büntetőpadjára. Különösnek tűnhet, de higgye el igaz.
Még egy büntetés,
bárki, és nekem végem.
Vége? - Igen! Végem!
Ezt olyan nehéz elviselni!
Hadnagy...
Tasha, minden rendben lesz.
Most mit csináljak? Sírjak?!
Nyugalom.
A hídon új szabályok lépnek érvénybe.
Aki kiül a büntetőpadra, annak tilos sírni.
Kapitány...
Ha nem lenne kapitány...
Alacsonyabb rangú nőneműekkel érintkezik?
Ráadásul büntetésben lévővel? Így a büntetés nem éri el a célját.
De hát mit is várhatnék egy embertől?
A büntetésnek vége.
Egy francia tábornok?
Nevetséges!
Mindenki azt kapja, amit megérdemel.
Mint például, bejegyzés, csillagidő.
Q hívja Jean-Luc Picard kapitányt,
akit gúzsba köt a Csillagflotta szabályzat,
s aki ezért számunkra használhatatlan.
Az Enterprise tehetetlen, mint a borostyánba zárt rovar.
Míg a személyzet egy mindenkit próbára tevő játékban vesz részt,
addig az Első tiszt a legnagyobb ajándékot kapja, amit ember elképzelhet magának.
Szóval most Riker van soron.
Kitűnő. Legyőzi magát, ahogy én is tettem.
Hajlandó rá fogadni? A hajó parancsnoksága, vagy...
Vagy ha veszít, örökre felhagy az emberiség zaklatásával!
Áll az alku? - Áll. Már vesztett is.
Riker-nek olyat ajánlok fel, amit nem utasíthat vissza.
Geordi, látja Worf-ot?
Még a szeplőket is látnám az orrán, ha lenne neki, uram.
A harmadik hegyláncnál van.
A harmadiknál?
Jó tempóban halad.
Jól van. Meglátta őket.
Hallgasson rám, Q. Úgy látszik roppantul érdeklik az emberek.
Próbálom megérteni őket.
Miért így mutatja ezt ki, ilyen felesleges összetűzésekben?
Miért nem kérdez rá konkrétan, mi érdekli?
Mi szükség van ilyen játékokra?
Mi szükség van rá? Az élet maga egy nagy játék!
Meglep, hogy ezt kérdezi. Az önök Shakespeare-je megadja rá a választ.
Ne egy szemszögből ítélje meg a kérdést...
Kár, hogy nem ismeri a saját könyveit.
Hallgassa meg, s mondja el a véleményét.
"Az egész galaxis egy nagy színpad."
Világ, nem galaxis. "Az egész világ egy nagy színpad."
Látom ismeri. Ha ebben a korban élne, azt mondaná, galaxis.
S ehhez mit szól? "Az élet olyan mint egy lopakodó árnyék,
a rossz játékos hivalkodik és maga-mutogatóan viselkedik a színpadon,
emiatt nem hallja meg ami körülötte történik."
"Ezt a történetet egy bolond mondja el,
kiabálva, dühösen, értelmetlenül."
Igen. Ön többet tud meg rólunk abból a játékból,
mint a valóságos életünkből? Ezt a történetet egy bolond meséli.
Érdekes.
Köszönöm. Örülök, hogy élvezi. Mit szólna egy kis Hamlethez?
Ismerem a Hamletet. Amit ő iróniával mond, azt én meggyőződéssel állítom.
"Mily csodás teremtmény az ember. Mily ésszerűen tökéletes."
"Mily végtelen a tehetsége."
"A formája, a mozgása, mily kecses, lenyűgöző."
"Tetteiben angyaliak, az érzései akár az istené."
Ön nem ilyennek látja a fajtáját, igaz?
Egy nap ilyenek leszünk, Q.
Talán ez aggasztja magát?
Ha jól látom a katonák csatárláncot alkottak.
Errefelé tartanak.
Muskétákkal vannak felszerelve?
Legalábbis annak látszanak, uram.
A muskétások 1790-1800 között a francia hadsereg reguláris egységei voltak, uram.
A mai értelemben nem igazán nevezném őket fegyvereknek.
A puskagolyót a lőpor repítette ki.
Megfelelő pontossággal 100 méterig használható.
Ezekkel a fézerek ellen? Egy fézer elintézheti az egész bagázst.
Nem valószínű, hogy Q ekkora előnyt adott volna nekünk.
Hacsak...
Fegyvereket eldobni!
Én voltam, Worf. Csak ellenőriztem, hogy működnek-e a fézerek.
Hihetetlen. Csak úgy előtűnt a semmiből.
A harcos beidegződése.
Jelentést. Mit talált?
Régi földi egyenruhát viselnek, de, hogy nem emberek, az biztos.
Inkább valamiféle állati lények.
A katonák gyorsan közelednek, uram.
Data, ha van valami ötlete, hogy mi történik...
Döntsön gyorsan, Riker parancsnok, s cselekedjen.
Ezek nem puskák!
Egyetlen esélye van, hogy megmentse őket. Küldje vissza őket a hajóra.
Megengedi, hogy felsugározzam őket?
Csinálja úgy ahogy én csinálom. Majd segítek önnek.
Érti amit mondok? Megkapja Q erejét.
Használja bátran.
Használja az erőt.
Hadnagy, öné a kormány. Gépház?
Itt a gépház, uram. - A rendszerek újra működnek?
Hogy érti kapitány? Nem volt velük semmi probléma, uram.
Kapitány, ezt nézze meg.
A sebességünkben nem volt változás. A pálya és sebesség állandó.
Mintha nem is álltunk volna meg.
Mert nem is álltunk meg, hadnagy.
Q megállította az időt.
Hol van Riker parancsnok? - Velünk volt.
Úgy látszik lent maradt a bolygón.
Megtámadtak ezek az állatszerű lények.
Állatok? - Data jobban el tudja magyarázni, uram.
Nem fogja élvezetesnek találni, de a jelentésben részletesen beszámolok róla.
Data...
Uram, a legfontosabb, hogy hova tűnt Riker parancsnok?
Valóban. De gyanítom, Riker biztonságban van,
legalábbis fizikai értelemben.
Q kivetette rá a hálóját.
Valójában, Q egész látogatásának célja az Első tiszt volt.
Mi okból, uram? - Bár tudnám.
Q már Farpoint-nál is érdeklődést mutatott iránta.
Fogalmam sincs, mit jelent ez.
Folytatnunk kell az utunkat. Dolgunk van.
Látom, jól szórakozik. Talán ha megosztaná velem is.
Magán nevettem!
Különös módon fejezi ki a háláját annak,
aki megadta a legnagyobb ajándékot, amit ember kaphat.
Nem érzi a jelentőségét annak, hogy visszaküldhette a barátait a hajóra,
sem, hogy hagyta volna őket elpusztulni?
Ha akarja, visszaküldheti magát a hajójára,
vagy a Földre, esetleg alakot válthat, azzá válhat, amivé akar.
Mit akar? - Akarok?
Maga akar tőlünk valamit. Ez nyilvánvaló.
Önöktől akarok valamit? Önöktől korlátozott, védtelen teremtményektől? Na ne, Riker!
Úgy beszél, mint a kapitánya.
Ez bók volt, de nem válasz, Q.
Riker, felkínálom önnek az ajándékok ajándékát!
Minden jót ami a szívében van.
Farpoint után visszatértem az otthonomba, a Q kontinuumba.
Mit ért ezen?
Abba a végtelen dimenzióba, ahonnan származom.
Ezt nem értem. - Hogy is érthetné.
Nem is fogja soha, amíg nem csatlakozik hozzánk.
Amíg mi? Elmagyarázná ha megkérhetem?
Ha nem szakítana állandóan félbe!
Eljött az idő, hogy megismerje az univerzum valódi természetét.
Elismerem,
Farpoint-nál, önben is csak egy tudatlan barbárt láttunk.
Ezzel szemben mostanra felismertük, hogy ön egy különös teremtmény,
a maga korlátolt voltában is.
Ami későbbiekben, már nem is lesz olyan korlátolt.
Fejlődünk.
Valami van bennünk, ami hajt előre, tudásszerzés, felfedezés.
Igen, az emberi kényszerítő erő.
Sajnos ez az erő egyre csak nő,
évszázadról évszázadra, eonokról eonokra.
Eonok... Van fogalma róla meddig fejlődünk?
Talán addig, amit ma még elképzelni sem tudnak, még talán mi sem.
Meg kell értenie, többet kell tudnunk erről az emberi erőről.
Ezért választottuk ki önt, hogy legyen a Q része,
megosztaná velünk ezt a fejlődési kényszert, ami az embereket hajtja előre,
amit így jobban megérthetnénk.
Azt hiszem ez bók akart lenni.
Vagy csak a korlátolt elmém gondolja így.
Hogy a részükké váljak?
Arról szó sem lehet.
Hiányozni fog nekem.
Na ne! Már megint!
Riker parancsnok, mi folyik itt? Az iskolában voltam, aztán egyszer csak...
Worf! Eltűnt a fézerem. Az Öné megvan?
Nincs.
Hol van Q? Ha tudja a választ...
Vigyázz!
Wesley! Ne!
Ne, átkozottak!
A pokolba!
Maga.!
Ezt maga csinálta!
S ez még nem minden!
A rács, a sérülések...
Csak Q képes erre.
A kapitány naplója, csillagidő 41591.4.
12 percre vagyunk a Quadra Sigma III-tól,
ahol a túlélők a segítségünkre várnak.
Itt az Enterprise-on, William T Riker első tiszt
sürgős segítségre szorul.
De a megoldáshoz minden ismeretem kevés.
Itt minden emberi ismeret kevés.
Hogy adhatnék én önnek tanácsot?
Épp annyira tisztában van a következményekkel, mint én.
Még senkinek sem kínálták fel azt, hogy legyen Isten.
Amit Q kínált önnek, az közel van a hallhatatlansághoz.
Uralni a teret és időt, ez nem játék.
Láttuk, hogy mire képesek. - És én mire vagyok képes.
Ha visszautasítja az ajánlatot, többet nem használhatja ezt az erőt.
Jelen fejlődési szakaszunkban ez túl nagy kísértést jelent.
Azt hiszi nem tudnék nemet mondani?
Mondja meg. Elég erős, hogy visszautasítsa ezt a hatalmas erőt?
Természetesen.
Ellent tud állni a csábításnak? Ellent tud állni Q mesterkedéseinek?
Szavamat adom.
Jó. Tisztában vagyok az adott szó szentségével.
Pályára álltunk a Quadra Sigma III körül.
Készen állunk a mentőcsapat lesugárzására.
Arra, uram.
Van még más is önökön kívül?
Nincsenek. Csak mi vagyunk.
Parancsnok!
Van itt valaki alatta!
Mindjárt ott van, Data.
Túl késő. Halott.
Ha egy kicsit korábban érkeztünk volna.
Uram, ha valóban megvan önben Q ereje...
Nem értem. Nem képes feltámasztani a halottat.
Nem tehetem. Szavamat adtam rá.
Hibát követtem el azzal, hogy szavamat adtam. Megmenthettem volna azt a gyereket.
Helyesen cselekedett. Ha egyszer hozzászokik ehhez az erőhöz...
Előző alkalommal megmentettem a híd személyzetét!
Akkor próbál majd szabadulni tőle, amikor már késő lesz.
Majd ha tud rám időt szakítani,
szeretnék beszélni önnel és a híd személyzetével.
Amint befejeztük a mentőakciót,
sort kerítünk rá, hogy megbeszéljük a...
Itt és most sort keríthetünk a beszélgetésre.
A híd megfelelő lesz. Összehívtam a legénységet.
Helyesbítek. Ismerve a körülményeket,
engedélyeztem önnek ezt a gyűlést.
Hát persze, Jean-Luc.
Wesley, itt most semmi keresnivalód.
Miért nincs, uram? Az ön segítségének köszönhetően tartózkodhatom a hídon.
Mint segéd zászlós.
Rendben. Maradhatsz.
Még ha szokatlan erőre is tettem szert, attól még nem lettem szörnyeteg.
Ettől a tulajdonságtól eltekintve, ami nem tudom még meddig fejlődik bennem,
ugyanaz a William T Riker vagyok, akit korábban megismertek.
Nos?
Egyikőjüket sem igazán nyugtattam meg.
Talán mindannyian ismerjük azt a kifejezést, hogy "az erő megváltoztat."
Az abszolút erő teljesen megváltoztat.
Azt hiszi, nem gondoltam rá én is, Jean-Luc?
Észrevette már, hogy használja Ön és, hogy használom Én a keresztneveket?
Egyes.
Will, valamiképp már most megváltozott.
Milyen értelemben?
Nem veszi észre mennyire furdal a lelkiismeret,
hogy nem mentettem meg azt a gyereket?
A Q-tól kapott erőt ilyen célra használni, nem lehet hiba.
Ilyen értelemben az is hiba volt, hogy önöket megmentettem.
Ne feledje, ezt a döntéskényszert Q hozta létre.
Q számára mi csak egy alsóbbrendű faj vagyunk, parancsnok,
akit kénye-kedve szerint megalázhat.
Higgye el, igen sokra tartanak minket.
Mélységesen tisztelik a határtalan fejlődő képességünket.
Vagy félnek tőle.
Nem, megtapasztalhattuk már, hogy Q egyáltalán nem tisztel minket.
Q megzavarta az elméjét.
Hát nem látja ezt a hatalmas ajándékot, amit nekem adott?
Ők valóban a barátaid, testvér?
Imádkozzunk. Megértésért és könyörületért.
Ne próbálkozzon ilyen ostoba módszerekkel! Mit akar ezzel a maskarával elérni?
Nincs saját személyisége?
Az igazságot keresem.
Ön csak az emberiséget akarja utánozni!
Isten bocsásson meg a szavaiért!
Hát nem látja, Riker?
Milyen szánalmas figura. Farpoint óta nem tudja ezt levetkőzni!
Szánalmas?
Maga irigykedik Riker-re.
Amit kínálok, jócskán meghaladja a felfogóképességét.
Hogy követelhet Riker-től hűséget,
amikor megakadályozza, hogy valóra váltsa az emberiség nagy álmát?
Akadályozom? Még ő sem biztos magában. Még nem lát tisztán.
Az egyetlen gonosz szándék itt, az ön irigysége.
Ön szívén viseli az emberei sorsát.
Mutassa meg. Van hozzá elég ereje,
hogy mindenkit megajándékozhasson azzal, amit a legjobban szeretne.
Kinek okozhatnék kárt azzal, hogy megajándékozom azzal, amire annyira vágyik?
Mily megindító!
Esedezem az ex kapitánynak.
"Megajándékozhatom az embereit, uram? Kérem, uram?"
Egyetértek az ötlettel, s támogatom is, Riker.
Kérem, ha úgy gondolják nyugodtan működjenek együtt Riker parancsnokkal.
Biztos benne, uram? - Teljesen.
Hadd mutassa ki a szeretetét.
Nem kell félniük. Nem eshet bántódásuk.
Kitalálhatom az álmodat?
Elmegyünk, Wesley.
Ne! Wesley tudod, hogy jól ismerlek. A barátságunk, a hosszú beszélgetéseink...
Ne, kérem!
Legyen meg a legfőbb kívánságod, ifjú barátom.
Tíz évvel idősebb vagy. Igazi férfi!
Nem rossz!
Ne!
Ne csinálja, uram.
De hát mindig is ember szeretett volna lenni.
Igen, uram. Ez igaz.
De soha nem akartam egyik illúzióból a másikba esni.
Lehet, hogy Q-nak ez valóságnak tűnhet,
s talán önnek is, uram.
Számomra azonban soha nem lenne az.
Azt hiszem a kapitány egyik kedvenc szerzője írta a következő sorokat,
"A kérdés mindenek felett: Magatok valóság vagytok, vagy csak álom?"
Bocsásson meg, parancsnok, nemet kell mondanom.
És te, barátom. Tudom mi a vágyad.
Éppoly szép, mint ahogy elképzeltem.
Sőt szebb.
Akkor erre már nincs is szükség, igaz?
Nem értünk egyet, uram.
Túl drága árat kéne érte fizetnem.
És nem szívesen köszönném meg annak, akinek kellene.
Csinálja vissza.
Kérem!
Worf, a büszke harcos!
Nem köti senki a maga fajához.
Nem!
Ez a világ idegen számomra!
Worf, ilyen a szex ideálja?
Ez a szex.
De semmit nem jelent számomra!
Nincs helye az életében, mikro agy? Mi ütött magába?
Riker parancsnok, ennek még nem jött el az ideje.
Ennyire anyád szavára hallgatsz?
Nem.
Én szeretném így. Becsszavamra.
Így sokkal jobb lesz neked, fiú! Hallgass Riker-re!
Honnan tudta, uram?
Úgy érzem magam, mint egy idióta.
Van is rá oka. Megértem.
Ennyi volt. Nincs itt semmi keresnivalója.
Ezzel elpusztították magukat.
Elvesztette a fogadást, fizessen. - Visszavonom a szavam!
A többi Q tudja, hogy nem tartotta be a szavát,
miszerint nem zaklatja többet az embereket,
s azt is, hogy nem sikerült Riker beszervezési kísérlete.
Ne! Még valamit meg kell tennem...
Erősen gyanítom, valakinek hamarosan el kell számolnia a tetteivel.
Bámulatos!
Kapitány, visszatértünk a normál idődimenzióba.
A műszerek szerint épp most sugároztunk vissza a mentőexpedícióról.
Uram, hogy lehet az, hogy Q...
olyan jól kezeli a teret és az időt, minket viszont oly rosszul?
Talán egyszer rájövünk,
hogy a tér-idő sokkal egyszerűbb, mint az emberi természet.
Nem adott még irányt, Egyes?
Igen, uram. Elküldtem a koordinátákat, La Forge.
Igen, uram.
Már látom.
Indulás.
Fordította Bree