Írta és előadja:
Valamint
Továbbá
És még ők is
Miért ne menne idén Svédországba?
Megnézni a gyönyörű tavakat
A csodálatos telefonrendszert
És sok érdekes szőrös állatot
A filmben szereplő személyek, események és nevek kitaláltak,
bármi hasonlóság valós személyhez, történethez vagy névhez,
teljességgel a véletlen műve. Aláírás: RlCHARD M. NlXON
Őfelsége rénszarvasával egyetemben
Egyszer megharapta a húgom...
egy rén, mikor a nevét véste bele
egy kihegyezett végű fogkefével,
amit Svenge sógortól kapott, aki fogorvos,
s címszereplője "Az oslói forróvérű fogorvos"
"A szenvedélyes tömés" "A hatalmas Nordfink" c. filmeknek
Elnézést kérünk a feliratok miatt. A felelősöket már kirúgták.
Itt jegyezzük meg, hogy a rénszarvas harapás igen veszélyes...
Ismét elnézést kérünk. Azok, akik kirúgták a felelősöket,
szintén ki lettek rúgva.
A kirúgottak után a feliratokat
készítő új cég vezetői
tudatják, hogy őket is kirúgták.
A feliratok végül nagy költséggel, az utolsó percben,
egy teljesen más módszerrel készültek el.
Rendezte 40 KÜLÖNLEGESEN KÉPZETT EQUÁDORl HEGYl LÁMA
6 VENEZUELAl VÖRÖS ÉS 142 MEXlKÓl UGRÓLÁMA
14 É-CHlLEl GUANACO (A LÁMA KÖZELl ROKONA)
REG LÁMA BRlXTONBÓL
76 000 ELEMES LÁMA
A "FRlSS-LÁMA" FARMRÓL PARAGUAY KÖZELÉBŐL
valamint TERRY GlLLlAM & TERRY JONES
ANGLlA - i.sz. 932
Hóóó!
Állj!
Ki megyen ott?
Én, Artúr vagyok, Uther Pendragon fia, Camelot várából.
A britek királya, a szászok legyőzője.
Anglia ura!
Na ne!
De bizony, és ím, a szolgám, Patsy.
Hosszasan lovagoltunk, hogy lovagokat keressünk,
akik majd csatlakoznak cameloti udvaromhoz. Uraddal kell beszélnem.
-Mi? Hogy lovagoltatok? -Úgy ám.
-Tököket használsz! -Tessék?
A szolgád két fél tököt ütöget össze, az adja a hangot.
Na és? Azóta lovagolunk, hogy a hó beborította eme vidéket.
-Mercia királyságán át. -Honnan vettétek a tököt?
Találtuk őket.
Találtátok? Merciában? A tök ott nem él meg.
-Ezt meg hogy érted? -Túl hideg van ott neki.
A fecske elrepülhet dél felé a nappal, vagy a molnárfecske, vagy a bíbic...
télen elköltözhet melegebb éghajlatra, mégsem idegenek nálunk.
-Szóval a tök költözik? -Nem. El is hozhatták őket.
-Mi? Hogy egy fecske egy tököt cipelne? -Megfoghatja a héjánál.
Nem azon múlik, hogy hol fogja meg. Hanem a súlyán.
Egy 15 dekás fecske nem bír el egy fél kilós tököt.
Nem érdekes. Menj, és mondd meg uradnak, hogy Artúr van itt Camelotból!
Hogy fenn tudjon maradni a levegőben,
egy fecskének másodpercenként 43-szor kell szárnycsapásokat végezni, így van?
-Kérlek! -lgazam van?
-Nem érdekel. -Vihette egy afrikai fecske is.
Persze! Egy afrikai fecske, talán. De nem egy európai. Az biztosan nem.
Egyetértek.
Megkérdeznéd uradat, hogy csatlakozna-e cameloti udvaromhoz?
Bár az afrikai fecskék nem honosak itt.
-Tényleg nem. -Úgy sem bírnának el egy tököt.
Várj csak! És ha két fecske hozta együttes erővel?
-Á, ahhoz egy kötélre lett volna szükségük. -Egy kúszónövény fonatát használhatták.
-A szárnyuk alatt tartva? -Miért ne?
Visszük a hullákat!
Itt a pénz.
-Hozzátok a halottakat! -ltt van egy!
Kilenc penny.
-Nem vagyok halott! -Mit mond?
-Semmit, itt a pénzed. -Nem vagyok halott!
-Azt mondja, nem halott. -Dehogynem.
-De nem! -Nem ám.
-T ényleg nem. De nagyon beteg. -Már jobban vagyok.
Mindjárt merev hulla leszel.
Így nem vihetem el. Szabályellenes.
-Nem akarok a taligára kerülni! -Ne légy már ilyen gyerekes!
-Nem vihetem el. -Pompásan vagyok.
-Légy szíves! -Nem tehetem.
Nem várhatnál egy kicsit? Mindjárt kinyúlik.
Sietek Robinsonékhoz, ott kilencen adták be a kulcsot.
-Mikor jössz újra? -Csütörtökön.
-Azt hiszem, járok egyet. -Nem mész te már sehova.
-Mondd, tényleg nem tudnál segíteni? -Hű, de jól érzem magam!
-Köszönöm, pajtás. -Nincs mit, csütörtökön jövök.
Rendben.
-Ez meg kifene? -Nemtom. Biztos egy király.
-Miért lenne? -Mert nem olyan fülig szaros, mint mi.
-Hé, öregasszony! -Ember!
Pardon, ember. Ki lakik abban a várban?
-37 vagyok. -Tessék?
-Alig 37. Nem vagyok öreg. -Nem hívhatlak egyszerűen "ember"-nek.
-Szólíthatnál Dennisnek! -Nem tudtam, hogy így hívnak.
Meg se próbáltad kitalálni.
Elnézést kértem az "öregasszony"-ért, de hátulról...
Az nem tetszik, hogy úgy kezelsz, mint egy alattvalót.
-Mert király vagyok. -Király? Nahiszen!
És hogy lettél az? Kizsákmányolod a munkásokat, mi?
Idejétmúlt imperialista dogmákkal tartod fenn...
a gazdasági és szociális különbségeket társadalmunkban.
-Ha valaha is előrelépünk... -Finom mocskot találtam ott.
Légy üdvözölve!
Te is, jó asszony! Artúr vagyok, a britek királya.
-Kié az a vár? -Kiknek a királya?
-A briteké. -Kik azok a britek?
Mi vagyunk. Mindannyian. És én vagyok a királyotok.
Nem tudtam, hogy van királyunk. Mi autonóm közösség vagyunk.
Ne áltasd magad, asszony, diktatúrában élünk!
Begyepesedett autokrácia, amelyben a munkásosztály...
Már megint ezzel az osztálymicsodával jössz.
-Mert arról van szó. Ha a népek... -Kérlek, jóemberek! Sietős a dolgom.
Abban a várban, ki lakik?
-Nem lakik senki. -Hát ki az uratok?
-Nincs nekünk urunk. -Tessék?
Mondtam már, anarcho-szindikalista közösség vagyunk.
És hetenként mindig más gyakorolja a végrehajtó hatalmat.
-Értem. -De minden döntését...
-a kéthetenkénti gyűlés erősíti meg. -Jó, értem, de...
-Belügyekben elég az egyszerű többség. -Most már elég!
-De legalább kétharmad kell a jelentősebb... -Elég! Megparancsolom, hogy hallgass!
"Parancsol." Mit képzel ez, kicsoda?
-A királyod vagyok! -Én ugyan nem szavaztam rád.
-Királyokra nem szavaznak. -Akkor hogyan lettél király?
A Tavak Úrnője, ahogy a napfény megcsillant aranykelmébe burkolt karján,
a magasba emelte a Tó mélyéről a Szent Szablyát, Excaliburt,
isteni gondviseléssel jelezve, hogy én, Artúr legyek annak hordozója.
Ezért vagyok a királyotok!
Hát idehallgass! Egy vízben hancúrozó és kardot osztogató bige...
nem dönt az államforma felől. A legfelsőbb végrehajtó hatalom...
csak a tömegek választásán alapulhat. És nem egy dízőzén a vízirevüből.
Tartsd a szád!
Csak nem képzeled, hogy nálad van a hatalom attól,
mer' egy vízitündér megdobott egy rozsdás karddal?
-Elhallgass! -Ha azt mondogatnám, hogy király vagyok,
mert egy elázott tyúk fejbevert egy buzogánnyal, rögtön kinyírnának!
-Pofa be, de rögtön! -Látják, az erőszak a rendszer része!
-Pofa be! -Láthatják, hogy szerves része!
-Segítség, el vagyok nyomva! -Büdös paraszt!
Na, most elárulta magát. Hallották?
Ezt magyarázom! Látta, hogy elnyomott? Maga látta, ugye?
Sok ember erejével ér fel az erőd, jó lovag.
Artúr vagyok, a britek királya.
A legkiválóbb lovagokat keresem, hogy csatlakozzanak cameloti udvaromhoz.
Te érdemesnek találtattál rá. Csatlakoznál hozzám?
Kár. Legyen, ahogy kívánod! Gyerünk, Patsy!
Senki nem haladhat át.
-Tessék? -Senki nem haladhat át.
Semmi bajom veled, jó lovag, de át kell mennem a hídon.
Akkor meg kell halnod.
Megparancsolom, mint a britek királya, hogy állj félre.
Senki kedvéért nem mozdulok.
Hát legyen!
Most állj félre, nemes ellenfél!
-Csak egy karcolás. -"Karcolás"? Elvesztetted az egyik karod!
-Dehogyis. -Akkor az mi?
-Semmiség. -Kötve hiszem.
Gyerünk, te kis puhány!
Legyőztelek.
Köszönöm, Uram, hogy...
-Gyerünk! -Tessék?
Védd magad!
Bátor vagy, jó lovag, de enyém a győzelem.
Eleged van, mi?
Idefigyelj, te szerencsétlen! Nincs kezed.
-Dehogynem. -Nézd!
Könnyű kis sérülés.
-Hagyd abba, jó? -Gyáva!
Levágom a lábad. Te akartad!
-Ezt megbosszulom. -Mit csinálsz?
-Gyere ide! -Mit akarsz tenni? Összevérezel?
-Legyőzhetetlen vagyok! -Komplett őrült vagy.
A Fekete Lovag mindig győz. Védd magad!
Gyerünk!
Egyezzünk ki döntetlenben!
-Gyerünk, Patsy! -Értem már.
Elszaladsz? Fut a gyáva, mi?
Gyere vissza és harcolj! Leharapom a lábad!
"Pie Jesu Domine
"Dona eis requiem
"Pie Jesu Domine
"Dona eis requiem"
-Boszorkány! -Boszorkányt találtunk!
-Boszorkányt fogtunk! -Boszorkányt fogtunk!
Boszorkány!
Égessük meg!
-Boszorkányt fogtunk. Megégethetjük? -Máglyára vele!
-Honnan tudjátok, hogy boszorkány? -Úgy néz ki.
Hozzátok elém!
-Nem vagyok boszorkány. -Pedig úgy vagy öltözve.
-Ők öltöztettek be. -Nem is igaz!
Ez nem is az én orrom. Csak egy álca.
-Szóval? -Na igen, az orrot mi csináltuk.
-Az orrot? -És a kalapot. De attól még boszorkány.
Égessük meg!
-Ti öltöztettétek így fel? -Nem. De.
Egy kicsit. Van egy bibircsókja.
-Miből gondoljátok, hogy boszorkány? -Gőtévé változtatott.
Gőtévé?
Már jobban vagyok.
-De azért égessük meg! -Égessük meg!
Csendet! Vannak módszerek, hogy megtudjuk, tényleg boszorkány-e.
-Tényleg? És mik azok? Mondd el! -Fájdalmasak?
Mondjátok csak, mit csinálnak a boszorkákkal?
Megégetik! Elégetik őket!
-És mit szoktak még elégetni? -Még több boszorkányt!
-Fát. -Tehát, miért égnek a boszorkányok?
-Mert fából vannak? -Úgy van.
Tehát, hogyan dönthetjük el, hogy ő fából van-e?
-Ha hidat építünk belőle. -Nono, hát kőből nem lehet hidat építeni?
De, igen.
Elmerül-e a fa a vízben?
-Nem. -Lebeg rajta.
Dobjuk a tóba!
-Mi lebeg még a vízen? -A kenyér.
-Alma is. -Picike kavics.
-Almabor. Koporsó. Cseresznye. -Mogyoró.
-Templom. -Ólom.
A kacsa!
Pontosan.
Tehát akkor...
Ha ő...
ugyanannyit nyom, mint egy kacsa,
akkor fából van.
Következésképp...
Boszorkány!
A legnagyobb mérlegemet!
Rendben! El a támasztékokkal!
-Lebuktam. -Égessük meg!
Ki vagy te, aki oly jártas a tudományokban?
-Artúr vagyok, a britek királya. -Felség!
Jó lovag, elkísérnél-e Camelotba, hogy a Kerekasztal lovagja légy?
Megtiszteltetés lenne számomra, felség.
-Mi a neved? -Bedevere, felség.
Akkor mostantól a neved, Sir Bedevere,
a Kerekasztal lovagja.
A FORGATÓKÖNYV
A bölcs Sir Bedevere csatlakozott elsőnek Artúr király lovagjaihoz.
De több illusztris név is követte őt.
Sir Lancelot, a Bátor.
Sir Galahad, az Érintetlen.
És Sir Robin, a Nem-annyira-bátor-mint-Sir-Lancelot,
aki majdnem megküzdött Angnor Sárkányával,
majdnem kiállt a könyörtelen Bristoli Csirke ellen,
és aki személyesen vizelt be a Badon Hill-i csatában.
És végül a helyesen Sir Nem-fog-feltűnni-a-filmben-nek hívott lovag.
Együtt alkották azt a csapatot,
amelynek nevét és tetteit századokon keresztül zengték.
A Kerekasztal Lovagjai.
És ebből tudjuk, királyom, hogy a Föld banán alakú.
Ezek az új tudományok lenyűgöznek, Sir Bedevere.
Mondd csak el, hogy lehet birkahólyagból földrengés-előrejelzőt csinálni!
-Egy pillanat. -Nézd, királyom!
Camelot.
-Camelot. -Csak egy makett.
Lovagok, isten hozott új otthonotokban!
Vágtassunk Camelotba!
"A Kerekasztal lovagjai vagyunk, Táncolunk, egy percet ki nem hagyunk
"Sztenderd vagy musical, Mindegy, csak zene kell
"A koszt is jó itt Camelotban, Sonka és dzsem dögivel van
"A Kerekasztal lovagjai, A showban nincs soha baki
"De néha a szöveg olyan lesz
"Hogy énekelni azt nem lehet lmádjuk az operát Camelotban
"Rekeszizomból énekelünk leggyakrabban
"A harcban kemények vagyunk
"És kitartóak
"De békében, a díszlet fenn
"És úgy teszünk, mint Clark Gable Sok a meló itt Camelotban
"Az élet mindig zajlik a várban"
Talán mégse menjünk Camelotba! Fura egy hely.
Jó.
Artúr!
A britek királya!
Ne borulj le! Ha van valami, amit ki nem állhatok, az az, ha leborulnak.
-Elnézést. -És ne kérj elnézést!
Folyton elnézést kértek, ha beszélgetni akarok. "Bocsáss meg" meg...
"nem vagyok rá méltó".
-Most mit csinálsz? -Nem vetem rád a tekintetem, Uram.
Hagyd abba! Mint azok a nyomorult zsoltárok. Annyira nyomasztóak.
-Hagyd abba! -lgen, Uram.
Jól van. Artúr, a britek királya.
Feladatot adok neked és a Kerekasztal lovagjainak,
hogy példaként szolgáljatok ezekben a sötét időkben.
-lsteni ötlet, Uram. -Persze, hogy az.
Íme, Artúr, a Szent Grál.
Nézd meg jól, Artúr, mert szent küldetésed megtalálni ezt a kelyhet.
Ez a te feladatod, Artúr.
A Szent Grál keresése.
-Áldás az Úrtól. -Dicső az Úr!
A Szent Grál keresése
Állj!
Üdv!
Üdv! Ki azs?
Artúr vagyok, a britek királya, ők pedig a Kerekasztal lovagjai.
Kié ez a vár?
Ezs uram vára, Guy de Loimbard-é.
Menj, és mondd meg uradnak, hogy lsten küldöttei vagyunk,
szent feladattal. Ha élelmet és szállást ad nekünk az éjszakára,
csatlakozhat hozzánk a Szent Grál megkeresésében.
Megkérdezshetem, de nem hiszem, hogy túl lelkesz lenne.
Már van neki ezs.
-Tessék? -Azt mondja, már van nekik egy.
-Biztos vagy benne? -Persze. Nazson szép.
Azst mondtam, van már nekünk ezs.
-Fölmehetnénk, hogy megnézzük? -Még mit nem? Ti angolok vazstok.
-Miért, te mi vagy? -Francia.
Mit gondolsz, honnan van izsen rossz kiejtésem, hülye király?
-Mit csináltok Angliában? -Törődzs a magad dolgával!
Ha nem mutatjátok meg nekünk a Grált, kénytelenek leszünk elfoglalni a várat.
Nem félünk tőletek, hülye angolok!
Menjetek a francba, hülyék!
Kitörlöm veled a fenekem, te Artúr király!
Hülye angolok! Angol hülyék!
-Gyermeteg lélek. -Figyelj ide, jó ember...
Nem akarok többé veled beszélgetni,
te üresz fejű, papagáj-ürülék-rakász!
Tójok rád!
Anyád hörcsög volt, azs apád meg bűszlött a bodzától.
Nincs ott más valaki, akivel beszélhetnénk?
Nincs. Most menjetek el, vazs isztenucce, begorombulok!
Ez az utolsó esélyed. Elég türelmes voltam eddig is...
-Hozzás la vache! -Quoi?
Ha nem engedelmeskedsz, akkor...
Úristen!
Rendben! Támadás!
Futás! Futás!
-Rohadékok! Széttépem őket. -Nem, nem.
Uram, van egy tervem.
-Un cadeau. -Mi?
-Ajándék. -Un cadeau.
Oui, allons-y. Menjünk!
És most?
Most Lancelot, Galahad és én várunk, míg leszáll az este,
aztán kimászunk a nyúlból, és meglepjük a franciákat.
Akik teljesen fegyvertelenek lesznek!
Ki mászik ki?
Lancelot, Galahad és én...
kimászunk a nyúlból.
Nézd, ha csak azért csináltuk ezt a böhöm nagy fanyulat...
Futás!
-Suli-történelem. Csapó 8. -Action!
A várnál elszenvedett vereség teljesen elkedvetlenítette Artúr királyt.
A francia durva csúfolódása teljesen meglepte.
EGY HÍRES TÖRTÉNÉSZ
Artúr felismerte, hogy új stratégiára van szükség,
ha sikeresen akarja befejezni küldetését a Szent Grált illetően.
Artúr, miután tanácskozott leghűségesebb lovagjaival,
úgy határozott, hogy jobb, ha szétválnak, és külön keresik a kelyhet.
Szóval, így cselekedtek...
Frank!
Sir Robin története
Sir Robin története.
Tehát mindegyik lovag más irányban próbálkozott.
Sir Robin északra ment, Ewing sötét rengetegén keresztül,
kedvenc kobzosaitól kísérve.
"Bátor, jó Sir Robin, elindult Camelotból
"Nem féltette életét, bátor Sir Robin
"Egyáltalán nem félt, Hogy megölik kegyetlen
"Ő a bátor, bátor Sir Robin
"Még az sem riasztotta el, Hogy péppé zuzzák fejét
"Kitörik könyökét, Vagy kinyomják a szemét
"A térdkalácsát széttörik, Testét meg elégetik
"Végtagjait kerékbe törik, ó, Sir Robin
"Beverve fej, és kitépve szív
"Szétcincálva máj, kihúzva bél
"Orrlyuk betömve, fenékbe gyertya tűzve, És pénisz le..."
Ennyi zene talán elég is lesz.
Itt lesz egy kis piszkos munka.
Az anarcho-szindikalizmus a szabadság megtartásának módja.
Dennis, felejtsd el a szabadságot! Ne dobáld azt a sarat!
Állj! Ki vagy?
-"Ő a hős Sir Robin, Sir Robin, a hős..." -Elhallgass!
Tulajdonképp senki. Csak épp erre jártam.
Mit akarsz?
-"Harcolni és..." -Fogd már be!
Semmit, igazán semmit.
-Csak áthaladni, jó lovag. -Azt kötve hiszem.
-Tudod, a Kerekasztal lovagja vagyok. -A Kerekasztal lovagja?
Úgy ám.
-Akkor meg kell, hogy öljelek. -Megöljem?
-Nem hiszem. -Mit gondolok?
-Öljük meg! -Legyünk hozzá kedvesek!
-Fogd be! -De...
Te is!
Húzd ki a kardot! Le akarom vágni a fejét!
-Inkább a saját fejed vágd le! -Az mindenkinek jobb lenne.
-Tessék? -Állandóan csak süketelsz.
-Örülj, hogy nem mellette vagy. -Ezt meg hogy érted?
-Horkolsz. -Nem is.
-Neked meg büdös a leheleted. -Mert nem mosod meg a fogaim.
Fejezzétek már be, és menjünk teázni!
Rendben! Először megöljük, aztán teázunk egy kis sütivel.
-Rendben. -Süti nem kell.
Rendben! Süti nélkül. Mindenesetre öljük meg!
Jól van.
-Elszelelt! -Elmenekült.
-"Robin a bátor, elszaladt" -Nem!
-"Bátran elfutott, biz' ő" -Nem én.
"A vész láttán, ahogy tudott, farkát behúzva futamodott
"Bátor Sir Robin ina szakadt, ahogy nyúlként bátran szaladt
"Rettenthetetlen menekült ha fáradt volt is, le nem ült
-"A bátrak legbátrabbika, hej, Sir Robin" -Én soha!
"Pie Jesu Domine
"Dona eis requiem"
Sir Galahad története
Sir Galahad története.
Ajtót kinyitni!
Artúr király nevében, ajtót kinyitni!
Helló!
Isten hozott, Lovag úr! Isten hozott Lépfene várában!
-Lépfene vára? -lgen.
Nem túl jó név, nem igaz?
De mi kedvesek vagyunk, és minden, minden vágyad kielégítjük!
Ti vagytok a Szent Grál őrzői?
-Minek az őrzői? -A Szent Kehelyé. Itt van?
Biztos fáradt vagy, pihenned kell!
Manócska! Budi!
-lgenis, Essneki! -Ágyazzatok meg a vendégünknek!
-Köszönjük, Essneki! -Köszönjük!
Gyorsan, gyorsan, szolgalányok!
Ágyaink melegek, puhák és nagyon, de nagyon nagyok.
-Nézd, én csak... -Hogy hívnak, csinos kis lovag?
Sir Galahad vagyok, az Érintetlen.
Én meg Essneki. Csak így.
-Kerülj beljebb! -lsten nevére kérlek, mutasd meg a Grált!
Annyit szenvedhettél. Holtfáradt lehetsz.
-Nézd, láttam. Tudom, hogy itt van. -Sir Galahad!
Nem lehetsz olyan udvariatlan, hogy visszautasítsd vendégszeretetünket.
Attól tartok, hogy a mi életünk itt sokkal sivárabb és unalmasabb, mint a tiéd.
Másfélszáz barna és szőke leányzó, mind 16 és 19 és fél év közöttiek,
vagyunk itt elszigetelve a várban, és nincs senki, aki megvédene.
Magányos élet ez.
Fürdés, öltözködés, vetkőzés, meg izgis bugyik varrása.
Nem vagyunk hozzászokva jóképű lovagokhoz.
Ne! Gyere! Itt lefekhetsz.
-Dehát megsebesültél! -Á, ez semmiség!
Azonnal orvost kell kerítenünk. Kérlek, feküdj le!
-Szóval, mi a panasz? -Ők orvosok?
Egészségügyi tanfolyamot végeztek.
És most pihenned kell!
Malacka és Winston doktor! Vegyék kezelésbe a pácienst!
-Próbálj pihenni! -Biztos, hogy ez feltétlenül szükséges?
Meg kell, hogy vizsgáljunk.
-Annak semmi baja. -Kérlek! Orvosok vagyunk.
Ez nem lehet igaz.
-Szüzességet fogadtam! -Vissza az ágyba!
Ne kínozzatok tovább! Láttam a Grált.
-ltt nincs semmilyen Grál. -Láttam.
-Láttam a... -Helló!
Helló!
-Essneki! -Én csak az ikertestvére vagyok, Dingo.
-Hová mész? -Megkeresem a Grált.
Láttam, hogy itt van a várban!
Ó, nem! Csúnya, csúnya Essneki!
-Mi az? -Csúnya, gonosz, rossz Essneki!
Biztos bekapcsolta a világítótornyot, ami kehely alakú.
Nem először teszi ezt.
Szóval nem is az igazi Grál?
Gonosz, csúnya, rossz Essneki!
Gonosz ő, és meg kell büntetnünk.
Nem kellett volna kivágni ezt a jelenetet?
Kicsit aggódtunk, mikor a fiúk írták.
De most már minden rendben. Jobb, mint néhány előző jelenet.
A miénk látványosabb volt.
Volt mondanivalója. Nem csak disznó viccekből állt.
-Folytasd már! -Úgy van, folytasd!
Folytasd már!
-Tetszik ez a jelenet. -Folytasd már!
Csúnya, csúnya Essneki!
Bűnhődnie kell.
Lépfene várában speciális büntetés jár annak, aki kivilágítja a villámhárítót.
Egy ágyhoz kell kötöznöd, és megvesszőznöd!
Vesszőzés, vesszőzés!
Meg kell vesszőznöd, és azután azt tehetsz vele, amit csak kívánsz.
-Aztán engem is meg kell vesszőznöd. -És engem!
Engem is!
Igen. Mindannyiunkat jól meg kell vesszőznöd.
Vesszőzni!
-És a vesszőzés után orális szex jön. -Orális szex!
Tulajdonképp maradhatok még egy kicsit.
-Sir Galahad! -Üdv!
-Gyorsan! Nagy veszélyben vagy! -Miért?
-Nincs is! -Csendet, ostoba némber!
-lgaza lehet. -Fedezzük a menekülésed!
-Nézd, pompásan vagyok. -Sir Galahad, várj!
-Fél kézzel is elbánok velük! -lgen, hadd bánjon el velünk félkézzel!
Nem, Sir Galahad. Gyere!
Tényleg könnyedén elbánok velük!
-Hadd bánjon el velünk könnyedén! -Nem, uram. Siess!
Várj! Legyőzöm őket. Csak másfélszázan vannak.
Könnyen elbánik velünk. Esélyünk sincs.
A francba!
-Nagy veszedelemben voltál. -Nem hiszem, hogy az volt.
Hatalmas veszély volt.
-Hadd menjek vissza, szembenézni vele! -Nem, túl veszélyes.
A feladatom: minél több veszéllyel szembenézni.
A Szent Grált kell megtalálnunk.
-Nem lehetne csak egy pici veszély? -Nem. Egészségtelen.
-Fogadok, hogy buzi vagy. -Nem vagyok.
Sir Lancelot megmentette Sir Galahadet a majdnem biztos kísértéstől.
De ez nem vitte őket közelebb a Grálhoz.
Artúr király és Sir Bedevere, nem messzebb egy fecskeröppenettől,
felfedezett valamit.
Természetesen töketlen fecskéről van szó.
Távolabb voltak, mint két tökös fecske repte.
Négyre, ha együtt vitték a tököt.
Ha, mármost a fecskék...
Folytasd már!
Mindenesetre,
vissza a 24-es jelenethez, ami csodálatos színészi játékot ígér,
amelyben Artúr óriási dologra jön rá.
Nincs több fecske, de úgy hallom, jönnek...
És ez a varázsló, akiről beszélsz, ő látta a Grált?
Hol lakik?
Öregember, hol lakik?
Tud egy barlangról. Ahová még ember be nem tette a lábát.
-És a Kehely? A Kehely ott van? -Nagy veszély van ott.
Mert a hegyen túl van az Örök Veszély Szakadéka,
amin még ember nem kelt át.
De a Grál. A Grál ott van?
Keresd a Halál Hídját!
A Halál Hídját? Az elvezet a Grálhoz?
-Kik vagytok? -A lovagok, akik azt mondják: "Ni"!
-Nem azok, akik azt mondják: "Ni"? -Az ugyanaz!
-Azok meg kik? -A szent szavak őrzői.
"Ni", "Peng" és "Nííí Wom"!
Akik ezeket hallják, nem nagyon élik túl.
A lovagok, akik azt mondják: "Ni", áldozatot kívánnak.
Ni lovagjai, mi csak egyszerű utazók vagyunk,
akik az erdőn túl lakó varázslót keresik.
Ni! Ni!
Ismét "Ni"-t mondunk nektek, ha nem teljesítitek a kívánságunk.
-Mit akartok? -Egy...
rekettyést.
Mit?
-Ni! Ni! -Kérlek! Elég!
-Keresünk nektek egy rekettyést. -Ha rekkettyés nélkül tértek vissza,
soha nem fogtok átmenni ezen az erdőn...
élve.
Ni lovagjai, ti igazságosak vagytok.
-Hozunk nektek egy rekettyést. -De szép legyen ám!
-Persze. -És nem túl drága.
-Értem. -Menjetek!
Sir Lancelot története
Hagyjátok abba!
Menjetek el! Tűnés!
Te is!
Micsoda idő!
Sir Lancelot története.
Egy nap, fiam, ez mind a tiéd lesz.
-A függöny? -Nem a függöny, hülye kölyök.
Hanem amit itt látsz, a hegyeken és a völgyeken is túl.
A te királyságod lesz, fiam.
-De anyám! -Apád, fiam.
-De apám, ez nekem nem kell! -ldehallgass, fiam!
Ezt a királyságot a semmiből teremtettem. Mikor nekikezdtem, itt csak mocsár volt.
Mondta is a többi király: bolond épít ide várat.
De mégis felépítettem, hogy megmutassam nekik.
De elnyelte a mocsár.
Tehát építettem egy újat. Az is elsüllyedt.
Építettem egy harmadikat. Az leégett, összedőlt, és aztán süllyedt el.
De a negyedik megmaradt.
És ez lesz a tiéd, fiam.
-A legerősebb vár közel s távol. -De én nem akarom.
-Én inkább... -lnkább mit?
Én inkább csak...
-énekelnék. -Hagyd abba!
Nem fogsz énekelni, míg én itt vagyok.
20 perc múlva egybekelsz azzal a lánnyal,
akinek apja Anglia legnagyobb földesura.
-De én nem akarok földet. -Figyelj, Alice!
-Herbert. -Herbert.
Egy francos mocsáron élünk, szilárd talajra van szükségünk.
-De nem szeretem. -Nem szereted?
Mi bajod vele?
Gyönyörű, gazdag és hatalmas nagy...
földdarabjai vannak.
Tudom, de én azt szeretném, ha a lány, akit feleségül veszek,
rendelkezne valami különleges...
Leállni!
Mázli hercegnőt fogod elvenni, jobb, ha hozzászoksz a gondolathoz.
Őrség!
Vigyázzatok, hogy ne hagyja el a szobát, míg vissza nem térek.
Nem hagyhatja el a szobát, még ha vissza is jön érte.
Nem. Míg vissza nem jövök érte.
Míg vissza nem jön érte, nem mehetünk be a szobába.
Nem, ti itt maradtok a szobában, és őrzitek, hogy el ne menjen.
-És majd visszajön érte. -Így van.
Semmit nem csinálunk, azonkívül, hogy nem hagyjuk, hogy belépjen.
-Nem. Hogy kilépjen. -Hogy kilépjen, persze.
-Rendben? -És...
-És, ha... -lgen?
Nézzétek, pofonegyszerű.
Itt maradtok, és őrzitek, hogy el ne hagyja a szobát.
-Rendben? -Értem már.
És velünk elhagyhatja a szobát?
Nem, csak tartsátok itt bent, és vigyázzatok, hogy...
Igenis! Itt bent tartjuk, természetesen.
-De ha ki kellene neki... -Nem. Tartsátok itt!
-Amíg ön, vagy más... -Nem más. Csak én.
-Csak ön... -Vissza nem jövök.
-Jó? -Jó.
Itt maradunk, míg vissza nem jön.
-És vigyáztok, hogy el ne menjen. -Tessék?
-Vigyáztok, hogy el ne menjen. -A herceg?
-lgen, vigyáztok, hogy el ne menjen. -Persze!
Azt hittem, rá gondolt!
Kicsit furának tűnt, hogy őt kell őriznem, mikor ő is egy őr.
-Világos? -Mint a nap. Semmi probléma.
Jól van.
-Hová mentek? -Magával tartunk.
Azt akarom, hogy itt maradjatok, és őrizzétek őt!
Értem már.
-De apám... -Fogd be, és öltözködj föl!
És semmi éneklés!
Igyál egy pohár vizet!
-Ügyes volt, Concorde! -Köszönöm, uram.
Még egyet!
Így ni! És most!
Most egy nagyot!
Gyerünk, Concorde!
Üzeneted jött, uram!
Concorde, beszélj!
"Aki olvassa e sorokat.
"Apám szobafogságra ítélt,
"és akaratom ellenére házasságra kényszerít.
"Kérlek, kérlek, ments meg engem!
"A Mocsár Vár nagy tornyában vagyok."
Végre! Egy hívás! A kétségbeesés kiáltása!
Ez lehet, ami elvezet a Szent Grálhoz!
Bátor Concorde-om, nem haltál meg hiába!
Tulajdonképp még élek, uram.
Nem kaptál halálos sebet hiába!
Azt hiszem, túlélem, uram.
-Értem. -Azt hiszem, veled tartok, uram.
Nem, drága Concorde! Maradj itt!
Segítséget küldök, amint befejeztem merész...
és hősies küzdelmem különleges...
-Stílusban, uram? -Stílusban!
-Pompásan vagyok, uram. -lsten veled, jó Concorde!
Addig itt maradok, jó, uram?
Ja.
Hé!
Nem mehetsz be a szobába...
Hölgyem, rendelkezz hű szolgáddal, cameloti Sir Lancelottal!
-Azért jöttem, hogy... Szörnyen sajnálom. -Nálad van a levelem!
-Van nálam egy levél. -Azért jöttél, hogy kiszabadíts?
-Tulajdonképp nem igazán... -Tudtam, hogy valaki eljön.
Tudtam, hogy valaki ott kint, biztos lesz valaki...
Állj!
Ki vagy?
-A fiad vagyok. -Nem te.
-Sir Lancelot vagyok, uram. -Engem jött kiszabadítani, apám.
-Ne siessünk annyira előre! -Te ölted meg az őröket?
Igen. Sajnálom.
-50 font darabja. -Szörnyen sajnálom.
Ne tarts tőle, Sir Lancelot! A kötelet már elő is készítettem.
Nyolc esküvői vendéget is megöltél.
Tudod, azt hittem, a fiad egy hölgy.
Ezt megértem.
-Siess, Sir Lancelot! -Fogd már be!
-Még a menyasszony apját is megölted! -Nem akartam.
Nem akartad? Átdöfted a fejét a kardoddal!
-Úristen, jól van? -Hasbarúgtad a menyasszonyt!
-Egy vagyonba kerül ez nekem! -Megmagyarázom.
Az erdőben voltam, Camelotból jöttem északnak, mikor megtalált ez a levél.
-Camelotból jöttél? -Siess, Sir Lancelot!
Artúr király lovagja vagyok, uram.
Nagyon szép vár az ott Camelotban. Jó malacos vidék.
-Tényleg? -Készen állok!
-Nem jönnél le inni egyet? -Ó, ez nagyon kedves tőled.
-Kész vagyok! -Mármint, hogy ilyen megértő vagy.
Tudod, néha elkap a hév, és akkor nem bírom fékezni magam.
Szóval ez a nagy terem. Arra gondoltunk, hogy majd kibővítjük...
-Ott van! -A fenébe.
-Fejezd már be, kérlek! -Látod, nem bírok magammal.
Igazán, nagyon sajnálom. Elnézést, mindenkitől.
Megölte a vőlegény tanúját!
Hagyjuk ezt, kérem! Ez itt Sir Lancelot,
Camelot udvarából, merész és befolyásos lovag.
-És különleges vendégem ma este. -Üdv!
Megölte a néném!
Kérlek, ne! Ez ma itt egy örömteli esemény kéne, hogy legyen.
Ne kezdjünk itt marakodni, hogy ki kit ölt meg!
Azért gyűltünk itt ma össze, hogy tanúi legyünk két fiatal egybekelésének...
a szent házasság örömteli kötelékében.
Sajna, az egyikük, fiam, Herbert...
épp most esett ki az ablakon.
De nem akarok arra gondolni, hogy elvesztettem egy fiút,
inkább, hogy nyertem egy leányt.
Mert apja tragikus halála...
Még nem halt meg!
Mert apja majdnem halálos sérülése...
Már jobban van!
Mert, mikor apja,
aki épp felépülni látszott,
hirtelen a halál jeges szorítását érezte a nyakán.
Már meghalt!
Azt akarom, hogy egyetlen leánya úgy tekintsen rám,
mint apjára, annak valós és jogilag is kötelező értelmében.
És biztos vagyok benne, hogy ez az egybekelés, a hercegnő...
és a bátor, ám veszélyes cameloti Sir Lancelot között...
-Tessék? -Nézzék, a halott herceg!
-Nem is annyira halott! -Sokkal jobban vagyok.
Kiestél a nagy toronyból, te szerencsétlen!
-Az utolsó pillanatban megmenekültem. -Hogyhogy?
Elmondom.
Ne így, ne így!
"Mindjárt elmondja, bizony "Mindjárt elmondja, bizony"
Gyorsan, uram, erre!
Nem, ez nem illik a stílusomhoz. Sokkal... hogy is kell menekülnöm?
-Drámaian, uram? -Drámaian.
Elnézést, meglökne valaki?
Vénasszony!
Lehet ebben a városban rekettyést kapni?
-Ki küldött? -A lovagok, akik azt mondják: "Ni"!
Nem! Nincs rekettyésünk.
Ha nem mondod el, hol találunk egy rekettyést, a barátom és én...
azt fogjuk...
azt fogjuk mondani, hogy "Ni"!
Menjetek a dolgotokra!
Rendben van! Ha nem segítesz önként...
-Ni! -Ne!
Soha. Nincs rekettyés!
-Ni! -Noo!
Nem, nem úgy van, hanem "Ni".
Nem jól csinálod.
-Ni. -Ez az.
-Ni! -Ni!
"Ni"-t mondtok annak az öregasszonynak?
Igen.
Micsoda idők vannak, mikor bárki "Ni"-t mondhat öregasszonyoknak.
Dögvész pusztítja a földet. Semmi sem szent.
Még a rekettyés foglalkozás is meglehetős gazdasági nyomás alatt van,
a mai időkben.
-"Rekettyés"-t mondtál? -Azt.
Rekettyékkel foglalkozom. Rekettyés vagyok.
Nevem is Roger, a Rekettyés. Beszerzem, tervezem és eladom a rekettyéket.
-Ni! -Ne!
Ni lovagjai, elhoztuk a rekettyést.
-Akkor most már mehetünk? -Jó rekettyés.
Különösen a babérja tetszik. De van egy kis probléma.
Mi lenne az?
Már nem vagyunk a lovagok, akik azt mondják: "Ni".
Most azok vagyunk, akik azt mondják:
"Eki Jeki, Eki Ptang Zu Boing!"
Ezért egy új feladattal bízunk meg.
És mi lenne az, lovagok, akik nem sokkal ezelőtt azt mondták: "Ni"?
Először is, hozzatok...
egy másik rekettyést!
Nem lehet igaz!
Aztán állítsátok a másik mellé kicsit magasabbra!
Úgy hogy a szintkülönbségeket emelkedővel hidaljátok át.
Emelkedővel!
Aztán, ha megtaláltátok a rekettyést,
ki kell vágnotok az erdő legnagyobb fáját, ezzel a...
heringgel!
-llyet mi nem teszünk. -Kérlek!
Kivágni egy fát egy heringgel? Az lehetetlen.
-Ne mondd ki azt a szót! -Melyiket?
Azt nem mondhatom meg. Olyan szó,
amit Ni lovagjai nem hallhatnak.
Hogyan nem mondhatjuk ki, ha nem mondod meg, melyik az?
-Megint kimondta. -Melyik? Az "az"?
Nem vagy túl életképes, ha nem mondod azt, hogy "az".
Felség, Robin van itt!
"Elmenekült és gajra ment, Elhúzta a csíkot és berezelt
"Gyáván megfutamodott, Hősiesen bedobta a törölközőt"
-Robin. -Felség.
Jó, hogy jössz.
Csak nem adtad fel a Szent Grál keresését?
-"Elszelel és..." -Hallgass!
-Á, azt nem. -Megint kimondtad.
Az erdőben is pont azt keresem.
-Nem, az innen messze van még. -Ne mondjátok már!
-Ki nem állhatjuk! -Hagyjátok már abba!
-Már megint kimondta "az"-t. -Épp ez az!
Megint kimondtam azt, kimondtam azt, kimondtam azt!
Túl sok az "az"!
Így hát Artúr, Bedevere és Sir Robin elindult, hogy megkeressék...
a varázslót, akit az öregember említett a 24. jelenetben.
Az erdőn túl találkoztak Lancelottal és Galahaddal,
és örvendeztek neki.
Nador fagyos vidékén...
meg kellett enniük Robin dalnokait.
És örvendeztek neki.
Eltelt egy év.
A tél tavaszba fordult.
A tavasz nyárba.
A nyár ismét télbe,
a tél pedig átugrotta a tavaszt és a nyarat, és egyből őszbe fordult.
Mígnem egy napon.
Lovagok...
előre!
Miféle szerzet vagy te, hogy tüzet tudsz csiholni...
-kova és kanóc nélkül? -Varázsló vagyok.
-Milyen néven ismernek? -Vannak, akik csak úgy hívnak,
-Tim. -Légy üdvözölve, Tim, a varázsló!
Légy üdvözölve, Artúr király!
-Tudod a nevem? -Ahogy mondod.
És a Szent Grált keresitek.
Ez a feladatunk. Sokat tudsz, Tim.
Eleget.
Igen, a Szent Grált keressük.
-Az a feladatunk, hogy megtaláljuk. -Úgy van.
-Tehát azt keressük. -Bizony ám.
-Már egy jó ideje. -Évek óta.
Szóval, bármi, amivel tudnál segíteni,
sokat...
-segítene. -Nézd, meg tudnád mondani, hol...
Rendben, nem akarom többé az idődet vesztegetni,
de gondolom, nem tudod, hogy hol találhatunk egy...
Egy mit?
Egy grált?
Igen, azt hiszem.
Igen.
Igen!
-Köszönöm. -Kiváló!
Látom, elfoglalt vagy...
Igen, tudok segíteni, hogy megtaláljátok a Szent Grált.
Északra innen van egy barlang. Caerbannog barlangja.
Ahol is misztikus bűvös jelekkel az élő sziklába lettek vésve...
a rhegedi Olfin Bedwere utolsó szavai,
amelyek felfedik a Szent Grál utolsó ismert helyét.
-Hol találjuk ezt a barlangot, Tim? -Kövessetek!
De csak akkor, ha rettenthetetlenek vagytok.
Mert a barlang bejáratát egy teremtmény őrzi,
aki olyan ravasz és kegyetlen,
hogy még senki sem élte túl a vele vívott csatát.
Több, mint 50 ember csontjai hevernek ott szanaszét. Így hát bátor lovagok,
ha nem bíztok bátorságtokban vagy erőtökben, ne gyertek tovább,
mert a halál vár ott rátok, hatalmas, tűhegyes fogakkal.
Kicsit túlspilázta a szerepét.
Idegesek a lovak, uram.
Akkor jobb, ha itt hagyjuk őket, és gyalog folytatjuk.
Lóról!
Íme, Caerbannog barlangja!
-Rendben, fedezzetek! -Mivel?
-Csak fedezzetek! -Már késő.
Ott van!
-Hol? -Ott!
-Hol, a nyúlon túl? -A nyúl az!
-Vén, hülye buzeráns! -Micsoda?
Most hiába izgattál fel.
Ez nem ám közönséges nyúl.
Ez a legaljasabb, legkíméletlenebb rágcsáló, akit csak ember látott.
Te köcsög! A páncélomba csináltam a félelemtől.
Mérföldekről megérzi az emberszagot.
-Egy gyilkos! -Dugulj el!
-Secperc alatt kikészít! -Tényleg?
-Te totálkáros skót! -Figyelmeztetlek.
-Mit csinál? A fenekedbe harap? -Hatalmas, éles...
Akkorát ugrik, mint...
-Nézzétek a csontokat! -Menj csak, Bors, csapd le a fejét!
Parancs, uram. Kis vérengző. Mindjárt kész a nyúlpörkölt.
Nézzétek!
-Uramatyám! -Figyelmeztettelek!
-Megint beszartam. -Figyelmeztettelek.
De hallgattatok rám? Mind okosabbak voltatok, ugye?
Csak egy ártatlan kis nyuszi, ugye? Mindig ez van.
-Én mindig... -Pofa be!
Támadás!
Futás!
-Hány embert vesztettünk? -Gawaint.
-Ectort. -És Borst, az öt.
Három.
Jobb, ha nem próbálunk újabb frontális támadást. Ez egy gyilkológép.
És, ha megkevernénk azzal, hogy messzebbre futunk?
-Csöndet, és cserélj páncélt! -Kezdjük el csúfolni!
Attól annyira begorombulhat, hogy valami hibát követ el.
Például?
Hát...
-Vannak íjaink? -Nincsenek.
-De itt van a Szent Kézigránát. -Persze!
Az Antióchiai Szent Kézigránát.
Egyike azon ereklyéknek, ami Maynard atyánál van.
Maynard atya! Hozd ide a Szent Kézigránátot!
És hogyan...
Hogyan működik?
-Nem tudom, felség. -Nézzük meg a Fegyverek Könyvében!
Fegyverek 2: 9-21.
"És Szent Attila magasra tartá a kézigránátot, és szóla:
"'Ó, Uram, áldd meg a te kézigránátodat, amelynek segedelmével...
"'ellenségeid ficlikké szaggatnak, a te nagy kegyelmedben.'
"És elégedett vala az Úr, és ők lakmározának...
"bárányt és lajhárt és pontyot és ajókát és orángutánt...
"és kukoricapelyhet és gyümölcsevő denevért..."
Ugorgyunk, testvérem!
"És az Úr szóla, mondván: 'Először is húzd ki a Szent Biztosítószeget,
"'majd számlálj el háromig, se többig, se kevesebbig.
"'Három legyen a szám, ameddig számolsz,
"'és a szám ameddig számolsz, az három legyen.
"'Négyig ne számolj hát ezért, sem pediglen kettőig,
"'hacsak nem folytatod a te számolásodat háromig.
"'Az ötöst szádra ne vedd!
"'Midőn a hármashoz érsz, mely sorrendben a harmadik leszen,
"'eldobandod te az Antióchiai Szent Kézigránátot,
"'a te ellened felé, ki, mivel nem kedves nekem,
"'megdöglend."'
Ámen.
Rendben.
Egy, kettő, öt!
-Három, felség! -Három!
Ott! Nézzétek!
Mi van oda írva? Milyen nyelven írták?
Maynard atya, te vagy a tudós közöttünk.
Aramaik nyelv!
Persze! Arimateai József!
-Persze. -Mit ír?
Azt mondja: "ltt találhatóak...
"Arimateai József utolsó szavai:
"'Aki vitéz, és lelke tiszta,
"'meglelheti a Szent Grált,
"'a várban, melynek neve Aaargh."'
Tessék?
"A várban, melynek neve Aaargh."
Az meg mi?
Bizos meghalt, miközben írta.
-Ugyan már! -Ez van ideírva.
Nézd, ha valaki haldoklik, nem vési még oda, hogy "Aaargh".
-Csak kimondja. -Ez van a sziklába vésve.
-Talán diktálta. -Csöndet!
-Mást nem ír? -Nem.
Csak annyit, hogy "Aaargh".
Aaargh.
Nem lehet, hogy Camargue?
-Az meg hol van? -Franciaországban.
-Nincs egy Szent Aaargh Cornwallban? -Nem, az Szent lves.
Szent lves.
Nem, "Aaargh". A torok mélyéről.
Nem, "Úúú", meglepetés, vagy veszély esetén.
-Úgy érted, mint egy "Ah"! -Pontosan.
Istenem!
Aaargh Legendás Fekete Szörnye!
Ő az! Futás!
Megmenekültünk.
Ahogy a borzalmas Fekete Szörnyeteg közeledett,
Artúr és lovagjainak reménytelennek tűnt a menekülés.
Amikor hirtelen szívinfarktust kapott a rajzoló.
A rajzfilm veszélye elmúlt.
És a Szent Grál keresése folytatódhatott.
Itt van!
-A Halál Hídja. -Pompás.
Nézzétek, az öregember a 24-es jelenetből.
-Mit keres itt? -Ő a Halál Hídjának őrzője.
Minden utazónak öt kérdést tesz fel.
-Hármat. -Hármat.
-Aki megválaszolja az öt kérdést... -Három kérdést.
-Három kérdést, szabadon átmehet. -És ha nem?
Akkor az Örök Veszély Szakadékába zuhansz.
-Frankó. -Ki fog válaszolni a kérdésekre?
Hős Sir Robin, menj te!
Nagyszerű ötletem van:
Miért nem megy Lancelot?
Helyes, hadd menjek én, Felség! Fél kézzel elintézem.
-Meglepem egy csellel... -Várj!
-Csak válaszold meg az öt kérdést... -Három kérdést.
Három kérdést, legjobb tudásod szerint. Mi majd figyelünk és imádkozunk.
Értem, felség.
Sok szerencsét, Sir Lancelot! Isten legyen veled!
Állj!
Ki a Halálnak Hídján átkelni kíván, három kérdésemre jó választ adjon,
vagy nem látja meg a túlsó partot.
Tedd fel a kérdéseid, hídőr! Nem félek tőled.
-Mi a neved? -A nevem cameloti Sir Lancelot.
Mit keresel?
A Szent Kelyhet.
Mi a kedvenc színed?
-A kék. -Rendben. Átmehetsz.
Igazán köszönöm.
Ez gyerekjáték.
Állj!
Ki a Halálnak Hídján átkelni kíván, három kérdésemre jó választ adjon,
vagy nem látja meg a túlsó partot.
Tedd csak fel a kérdéseket! Nem félek tőled.
-Mi a neved? -Sir Robin, Camelotból.
-Mit keresel? -A Szent Kelyhet.
Mi Asszíria fővárosa?
Honnan tudjam?
Állj!
-Mi a neved? -Sir Galahad, Camelotból.
-Mit keresel? -Én bizony a Szent Kelyhet.
-Mi a kedvenc színed? -A kék.
Nem! A sárga!
Állj!
-Mi a neved? -Artúr vagyok, a britek királya.
-Mi a küldetésed? -A Szent Kehely keresése.
Mennyi egy töketlen fecske átlagos repülési sebessége?
Afrikai vagy európai fecskére gondolsz?
Nem tudom!
Honnan tudsz ennyi mindent a fecskékről?
Egy királynak sok mindenhez kell értenie.
Szünet
Lancelot!
Aaargh vára! Küldetésünk véget ért.
Istennek hála!
Mindenható lsten,
köszönjük néked, hogy biztonságban eljuttattál a legszentebb...
Uramatyám!
Koszos angol lovagok.
Monsieur Artúr király, kinek annyi az esze, mint egy tyúké.
Mi, franciák megint túljártunk az eszeteken.
Hogy mered jelenléteddel megszentségteleníteni eme helyet?
Megparancsolom, cameloti lovagjaim nevében,
hogy nyisd ki ennek a szent várnak a kapuit,
ahová lsten maga vezérelt el bennünket.
Hogy is mondjátok ti? Tojok rátok!
Hülye angolok! Angol hülyék!
Szóval azt hittétek, túljárhattok azs eszünkön,
hülye hajlongósz, futkorászó viselkedésetekkel?
Anyádnak fogom mutogatni a csúnyámat.
Ti szemétdombra hajított, szamárürülék-zabálók!
Isten nevében,
azonnal nyissátok ki a kaput!
Semmi esélyetek, ázsbavizelő angolok!
Azt hiszed, berezselek a fenyegetészeidtől?
Ti mász hátszóját nyaló osztoba állatok.
Ha nem nyitod ki a kaput, erőszakkal vesszük be a várat.
Isten és Mária nevében...
Elég! Betelt a pohár!
Menjetek, amíg tudtok, ész nehogy még eccer ide merészkedzsetek,
vagy nyilat repítünk a fejetekbe, ész kasztanyettet csinálunk a golyóitokból.
Ne is törődj velük!
Ész maradjatok is ott, ti zabigyerekek kölykeinek törvénytelen leszármazottjai!
És ha azt hiszitek, hogy ez durva volt, akkor még szemmit nem hallottatok,
hülye, buzeráns angol lovagok!
-Azonnal támadnunk kell. -lgenis, felség.
Támadáshoz felkészülni!
Franciák!
Ma sok vitéz lovag vérét kell megbosszulnunk.
Istenre mondom, hogy nem állunk meg,
míg mindannyian meg nem haltok, és a Szent Kehely...
visszakerül azokhoz, akiket lsten választott ki.
Támadás!
Igen, biztosan ők azok.
-Gyerünk! -A kocsiba vele!
-Vidd a kocsiba! -Tegyél rá egy takarót!
Vissza, mindenki! Most rögtön!
Elég veszélyes egy fegyver.
Jól van, fiacskám, elég lesz! Fejezd be!