movie info: 800x448 29.97 fps 354 MB iNOS DVD-Rip
-Hé, kelj már fel!
Mindannyiunkat át szokták vizsgálni a bevetések után, hogy lehet, hogy én most kimaradok...
Batou természetes olaja!
Huuuu, mennyi információ!
A szökevény tachikoma - Egy rendező álma - Menekülés
-Király! A szórakozás-szint gyorsan emelkedik!
-Loki!
Hé, te! Nem láttad Lokit?
-Loki?
-Lokinak hívják a kutyusomat.
Elveszett...
-Aham, elveszett.
[Nincs adat]
Nem tudom hol lehet.
-Segítesz nekem megkeresni?
-Nem szabadna messzire mennem, de...
-Én is csak az Óceán Kilátó Parkig mennék.
Biztosan arra lesz valahol.
-Jól van, ha nem hagyjuk el a várost, veled mehetek.
-Tényleg? Köszi!
Téged hogy hívnak?
Én Miki vagyok.
-Én pedig Tachikoma.
-Tachikoma?
Örülök hogy találkoztunk, Tachikoma.
-Loki biztosan éhes lehet.
Ezért veszek most egy ilyet.
[Ismeretlen]
[Sült kutya]
-Szerintem jobb lenne, ha nem vennél.
-Miért?
-Izé, mert ez... Hé!
Lehet hogy... Ez lenne Loki?
Na, ő az? Ez Loki?
-Ugyan már! Loki nem ilyen sovány.
-Tényleg?
-Hé, Tachikoma! Ez csúnya volt!
-Csúnya? De hát ez a kutya nem kell nekünk.
Hiszen nem Loki volt, igaz?
-Még ha nem is Loki, nem bánhatsz vele ilyen kegyetlenül, érted?
-Ez nem kegyetlenség volt, egyszerűen csak nincs rá szükségünk.
-Elég legyen, ha még egyszer így viselkedsz, megharagszom.
-Hm? Ez meg mi?
Valami rendkívül lenyűgöző dolog bizonytalan jelenlétét észlelem.
Mi lehet ez? Csak nem egy kiberagy?
Eh, de hisz ennek nincs semmilyen védelme!
Abban a pillanatban az élet oly gyorsan pereg le, mintha egy árnyjátékot néznék gyorscsévélve.
He? Te én vagy? Én és te?
O-ó! Ez egy tudat!
-Mit csinálsz, Tachikoma?
-Ah... Semmit, semmit.
-Tachikoma, csak nem elloptál valamit?
Ha elveszel valamit anélkül hogy elkérnéd, az lopás.
És az önző dolog.
És most ide azzal amit rejtegetsz!
-Hé, kislány, te, ott!
-Hm?
-Mit keresel egy ilyen helyen?
-Van nálad igazolvány?
Ez a kis robot kedvenced?
-Merre laksz, kislány?
-Na de biztos urak!
Bár a külsőm megtévesztő lehet, én vigyázok a kislányra.
A Háborúban a fronton harcoltam, csaknem a fogam is otthagytam,
A sebesülésem miatt ültették az agyam ebbe a tankba.
Tudom nem túl szép látvány,
De igazán neveletlenség valakit "robot kedvencnek" nevezni, aki feláldozta a testét a hazájáért.
Na persze, a mai fiatalok már azt sem tudják mi az a háború... -Értem! Minden rendben van.
-Szuper! Csak nem hasbeszélő vagy?
-Úgy is mondhatjuk.
Gyere, nézzünk szét a Óceán Kilátó Parkban, amit korábban említettél.
-Hmm, szóval akkor elkísérsz?
-Persze, itt már úgysincs semmi izgalmas,
És Loki is biztosan ott vár majd rád, nem gondolod?
-Igen! Köszi, Tachikoma!
-Loki már a születésem óta megvan.
Együtt játszunk, együtt eszünk, még együtt is alszunk.
-Akkor igazán jó barátok vagytok, igaz?
-Igen.
-De akkor hogyan veszítetted el Lokit?
Hisz mindig veled van, nem?
-Igen...
Hé, Tachikoma, ismered a "Titkos Aranyhal" történetét?
-"Titkos Aranyhal"? Nem igazán.
-A mese főszereplője egy olyan lány, mint én.
-Mese?
-Ja.
Ez a mese egy olyan lányról szól, aki nem mutatta meg senkinek az aranyhalát,
Senkinek sem mutatta meg az aranyhalát, amit a saját pénzén vett.
És a körülötte lévő felnőttek aggódtak, milyen ingerült volt a kislány.
Az igazság viszont az volt, hogy az aranyhal meghalt,
és a felnőttek körülötte nem jöttek erre rá,
hiszen a kislány nem mutatta meg senkinek.
-Hmm, ezt nem értem.
Azt mondod az aranyhal meghalt?
Miért nem vett egy újat?
-Az nem használt volna.
Az a halott aranyhal már nem jöhetett vissza.
A kislány nem akarta, hogy a felnőttekre átragadjon az ő szomorúsága.
Hiszen már ő maga is elég szomorú volt.
[Temető]
-Nem ő az?
-Igazából már tudtam.
-Mikor csütörtökön hazajöttem a napköziből, Loki nem volt otthon.
Előtte beteg volt.
Anya azt hajtogatta, hogy Loki biztosan csak elkóborolt.
De mikor pénteken és szombaton is meg akartam keresni, anyu és apu nem engedték.
Ezért, bár már tudtam hogy Loki halott,
mégis úgy kellett tennem mintha keresném, mert anyu és apu nem tudták, hogy tudom az igazat.
-Azt hiszem nagyon szomorú lehet az embereknek, mikor a legjobb barátjuk meghal.
Én nem igazán értem ezt a halál dolgot.
Úgy képzelem olyan lehet, mint egy test, tudat nélkül.
És a bánat koncepcióját sem értem.
Nem hiszem, hogy én képes lennék meghalni.
-Te nem tudsz meghalni?
-Nem, mert én egy MI vagyok.
-Szóval ha megtartanálak, nem halnál meg?
-Pontosan.
-Még akkor sem, ha elütne egy autó?
-Akkor sem.
-Értem.
De azt hiszem nem szeretnék most egy új kedvencet.
-Nem gondolod hogy ideje lenne hazamenned?
Anyud és apud szomorúak lennének, ha nem találnának.
-Igen.
[Lenni - Nem lenni]
-Ne vágj már ilyen komoly képet.
Igazából nem is szöktem el...
-Csend legyen.
-A természetes olaj, amit tőled kapott...
Egy apró lyukat mart a Tachikoma speciális neurochipjének protein szövedékén.
Mivel csak ennek az egynek adtál olajat, a többi nem hibásodott meg.
Az olajból kiszivárgott információ lassan felhalmozódik,
és lehetséges, hogy erre építve a Tachikoma AI-je újra felépítette operatív memóriáját.
-Batou úgy bánik azzal a Tachikomával, mintha egy kiscica lenne.
Pedig csak egy gép.
-Ez diszkrimináció!
-Követelem, hogy ezt vond vissza!
-Te kőszívű!
Neked is szeretni kéne a gépeket!
-Az MI kutatóknak ez igazi kuriózum lesz.
De ha az Őrnagy megtudja, nem teszed zsebre amit kapsz.
Jobb, ha felkészülsz!
-Hmm, ez meg mi?
-Ah, az...
Szép jó reggelt, Őrnagy!
-A szezámmagolaj is rossz lesz.
Mostantól csak szintetikus olajat kaphatnak.
Megértetted, Batou?
Togusa, menj vissza, és vizsgáld meg azt a dobozt.
Ishikawa, menj te is.
-Úgy fest, megtudta.
A rossz hír gyorsan terjed.
-Vajon hogyan jött rá?
Értettem.
-Meglepő.
Ne mondd, hogy egész eddig rá voltál kapcsolódva!
-Veszélyes lehet a dobozban tartalma?
-Épp most hoztuk őt vissza a merülésből.
A hangja hirtelen, egy mondat közepén megszűnt.
Mi a fene lehet ez, Őrnagy?
-Mikor a Tachikoma felvette a dobozt, rákapcsolódott,
és az azonnal a Tachikoma MI-jére hangolódott.
Bizonyíték van rá, hogy az adat egy szempillantás alatt kimosódott.
Lehet hogy valamiféle agymosó program. Mit gondolsz?
-Én arra gondoltam, inkább egyfajta védelmi labirintus lehet.
A biztonsági rendszereink tökéletesek;
nincs semmi jele se program-visszacsatolásnak, se támadásnak.
-Úgy érted, azt akarja, hogy érte menjünk?
-Én erre tippelnék.
-Van esély rá, hogy ez egy vírus?
Hadd lássam a vizsgálati adatokat.
-Mintha valami épületbe lenne bezárva.
Egy hosszú folyosón volt, mikor megszakadt a kommunikáció.
Az adatok valami lépcsőt említenek a folyosó végén.
-Alámerülök és megnézem.
-Nyugi, ne csinálj semmit míg a főnök jóvá nem hagyja.
Mi van ha történik valami?
-Mért történne?
Különös, hogy a nyomozónk még nem tért vissza.
Kapcsoljatok rá!
Megszűntetem a képet.
Eléggé akadozik, és amúgyis unalmas látvány.
A folyosóban az az érdekes, hogy úgy van elkészítve, hogy csak előre lehet menni.
-Nincs más, csak a folyosó?
-Eddig igen.
-Bárcsak a hercegnő becsukná a szemét.
-Megvan a lépcső. Lemegyek.
-Vigyázz a csapdákkal.
A biztonságod a legfontosabb.
-Halvány fényt látok.
Távoli emberi hangok.
-Hm?
-Mi a-a-a-a......
-Várj, Őrnagy!
Hé, Őrnagy! Válaszolj! Őrnagy!
-Nem hallja, a tudata eltűnt.
-Betörtek volna a kiberagyába?
-Nem, nem hiszem, nincs nyoma támadásnak.
A védelmet sem piszkálja semmi.
Őrnagy, Őrnagy!
-Szóval azt mondod,
Az a jelenet egy kész megvilágosodás volt számomra.
"Az a döntés, amit abban a pillanatban hozol, amikor meglátod az igazságot, örök életet ad neked."
-Mit csináltok itt?
Hé!
-Semmi értelme.
Itt mindenkit megszállt az a valami.
-Megszállt? Mi?
Mi az a "valami"?
-Miért nem megy be velük és nézi meg a saját szemével?
-Hé!
-Ha nem siet, elkezdődik. Itt nincsenek előzetesek.
-Egy mozi?
Hé, mi van veled?
Mit keresel itt?
-Ohh, Őrnagy.
Nem gondoltam hogy itt találkozunk.
Ez az ember egy zseni!
-Gyerünk, lépjünk le innen. Hé!
-Nos, hogy tetszett?
-Nem mondhatnám, hogy rossz film volt.
De mindegy, milyen színvonalas szórakozás,
nem szabad örökké tartania.
Mivel nincs se eleje, se vége,
megbabonázza közönséget, hogy ne hagyhasson ott egy ilyen filmet.
Így már nem nevezhető csodálatosnak, sőt, valójában inkább ártalmas.
-Ez durva volt.
Azt akarja mondani, inkább vissza kellene térnünk a valóságba, igaz?
-Pontosan.
-Vannak olyanok is a nézők közt, akiket szomorú dolgok várnak, ha visszamennek.
Ha megfosztja őket az álmaiktól, osztozik majd a felelősségeikben is?
-Nem.
Az álmoknak csak azért van értelmük, mert a való világban küzdelmek várnak.
Csupán más álmait álmodni egyenlő a halállal.
-Realista, mi?
-Hát, ha azok, a romantikusok, akik elmenekülnek a valóság elől...
-Milyen erős lány.
Majd szóljon, ha sikerült valóra váltania azt, amiben hisz.
És akkor majd elmegyünk ebből a moziból.
-Hű, ettől kivert a veríték.
-Bocs.
Nehéz volt átverekedni magam a tudat védelmén, közben nem tudtam volna még veletek is beszélni.
-Közben ellenőriztem az adatokat.
Kannazuki Wataru.
Egy átlagos, csaknem teljesen ismeretlen filmrendező.
Bár bővelkedett alkotó fantáziában, makacs volt,
volt pénze és tehetséges színészekkel is dolgozott, mégsem tudta befejezni egyetlen művét sem.
De legalább a kiberagyában elkészítette álmai filmjét,
Az agyának egy részét és a gerincvelőt eltávolíttatta testéből, és ebbe a dobozba helyeztette, a létfenntartó készülékkel együtt.
-Más szóval ez a doboz egy apró mozi, ahol folyton a rendező életművét vetítették?
-Asszem valami ilyenné vált.
-Na, és milyen volt a film?
-Sok megszállott rajongója volt.
De azt hiszem, a benn lévők nem csak a film miatt maradtak,
Hiszen egyetlen tudat sem tért vissza a dobozból, még akkor sem, ha a testük meghalt.
A rendőrség megpróbálja majd visszaszerezni.
A szóbeszéd szerint az eredeti még elérhető volt a feketepiacon,
és ha minden igaz, ezt sikerült megtalálnunk.
Legalábbis ebben van a tudat...
-Hol juthatott hozzá a Tachikoma egy ilyenhez?
-Nem volt semmilyen csapda vagy betörés,
Egyszerűen művei varázsával kárpótolta látogatóit, nagyon szerény fickó.
Ez tényleg nem semmi eredmény.
Szóval, mit tegyünk? Úgy tűnik a rendező úr még életben van.
-Vegyétek ki az agyat a dobozból és helyezzétek egy módosított acéltokba, hogy ne férhessen a hálózathoz.
Ássátok elő a nézők listáját, és szabadítsátok ki a tudatukat.
Azután tartóztassátok le az utcai árust és jelentsétek fel illegális testrész árusítás miatt.
Én megírom a jelentést a főnöknek. Ennyi.
-Ez aztán furcsa.
-Batou, sírtál már valaha filmen?
-Hát ezt meg most miért kérdezed?
Épp megyek vissza a hangárba.
Olajat kell cserélnem a Tachikomámban.
Egyébként most jut eszembe, egyszer régen sírtam.
Annyira nevettem a Marx testvérek egyik jelenetén, hogy kicsordult a könnyem.
-Jellemző.
-Mit szólnál ha egyszer elmennénk moziba?
-Kösz, de amilyen filmeket én szeretek, azokat jobb egyedül nézni.
-És mi van azokkal, amiket nem szeretsz annyira?
-Nem megyek.
-Jól van.
Fordította: Qwell Javította: CalAir
-Miért nem tudod megérteni?
Azt akarod hogy ilyen magányos legyek?
-Menj el!
-Uralkodj magadon!
-Azonnal gyere ide, Tachikoma!
El fog menekülni.
-Kizsákmányolta a szegényeket, szinte felveti a pénz.
-Gondolom a yen árfolyamát többre tartja.
-Hát csak tudat nélküli bábok vannak itt?
-Akkor fulladj bele a sok pénzedbe!