A trollok elhamvadnak!
Mi ez a fény?
Begyógyul a sebe!
Ez lenne...
az ő mágiája?
Sikerült végül...
Mi történik? Ez a te műved?
Ahogy mondtam,
mágiával védőfalat emeltem a templom köré.
Amíg élénken él a tudatomban, megmarad,
és védvonalain belül elpusztít minden ártó szellemet.
Varázslat?
Lehetetlen...
Nem fogadom el ezt az ördögi bűbájt...
A négy színben pompázó fények
a szellemvilágból bennünket megóvó hatalmas lények erejének megnyilvánulása.
Ez a négy entitás az a négy őrangyal, akikről a Szentszék szentírásában is írva vagyon.
Mindegy, hogyan nevezzük,
a Nap maga a Nap, a fény pedig fény.
Akárhogy legyen is megírva,
a segélykiáltásunk ugyanúgy szól.
Ily hamis különbségek alapján elválasztani és elítélni embereket ostobaság.
Isten neve egyedül Istené.
Ember efölött nem rendelkezhet.
De hogy lehet ez?
A szentírásunk nem bír ekkora erővel.
Nem hoz csodát úgy, ahogy a te mágiád.
A templom egy szentély, ahol az emberek kapcsolatba léphetnek az angyalokkal és a szellemekkel.
A varázslóknak ez a szentély a szívükben rejlik.
A szívükben?
Képtelenség...
Ez nem egy láthatatlan valamibe vetett hit.
Ha nem kétkedsz,
láthatod, érezheted, érintheted.
Te aztán nem semmi egy kislány vagy.
Titkos imádság
Az meg mi?!
Szörnyeteg!
Miféle lény ez?!
Egy ogre!
Og...
...re?!
Ogre.
Mit keres ebben a világban?!
Nahát...
Semmi baj. Az ogre nem léphet a védőfalon belülre.
Viszont...
Jaj, ne!
Mit csinálsz?!
Ez a pajzs csak a szellemvilág teremtményeitől véd, a fizikaiétól nem.
Hogyan?
Végünk van!
Az a szörny megöl mindnyájunkat!
Időt kell nyernünk...
hogy varázsolni tudjak...
Hé!
Értettem, parancsnok.
Hékás-hékás, ez mégis mit képzel magáról?!
Képtelenség, ki fogja lapítani!
Azt én nem hiszem.
Hozzászokott már az ilyesmikhez.
Vigyázz!
Na! Én megmondtam, ugye?
Hihetetlen...
Ki a fene ez a férfi?
Elképesztő!
Na? Nem megmondtam?
Tudtam, hogy nem hétköznapi, de ez még engem is ámulatba ejt...
Nézzenek oda!
Itt a lehetőség!
Halandó létére mágia nélkül így meg tudta sebezni...
Ember nem képes ilyesmire!
Szívós is vagy, nem csak nagy.
Nagy falat leszel.
Mielőtt visszaolvasztja a kezét...
Víz?!
Az egy kelpie!
Az a lószerű lény, ami folyóba fojtja áldozatait?
Először egy ogre, most meg egy kelpie...?!
Az eső... Jaj, ne!
Hát ez?
Ez a dög tud varázsolni?
A kelpie-k középerős vízszellemek.
Könnyen irányítja azokat a vízelementálokat, amik alacsonyabb rendűek, vagy tudat nélküliek.
Egy kelpie az esőben nagyon veszélyes!
Hé-Hé! Ez mindenre támad?
Ösztönből cselekszik.
Ráadásul ritkán jutnak emberhez, akit megehetnének.
Rossz a helyzet.
Nem számítottam rá, hogy a trollok mellett egy ogre és egy kelpie is felbukkan majd.
Megyek.
Serpico!
Esélytelen! A trollokkal szemben még talán, de...
Nem lesz gond.
Feltartom őket, és időt nyerek neked.
Addig tudsz majd varázsolni.
De hát...
Farnese úrnő!
Kérem, védje meg Casca kisasszonyt.
Indulás!
Serpico!
Repült?
Lenyűgöző, milyen gyorsan megzabolázta a szilfeket.
Farnese úrnő, én képtelen voltam felszabadítani téged.
Pusztán csak támogattalak.
Habár nem így tekintettem kettőnkre.
Egyfajta sötét megnyugvás ölelt körül engem egy bezárkózott lélek oldalán,
aki mintha a másik énem lett volna.
De szemlátomást ennek már vége.
Légy óvatos! Nem szokványos ellenfél.
Viszont az biztos,
Én már nem is tudom, mit nevezzek szokványosnak.
hogy nem hagyom a viharban cafatokra szakadni ezt a másik ént.
Szélnek szellemei, adjatok erőt!
Ez egy utolsó vérig tartó csata lesz.
Rajta.
Úgy tűnik, ez a békaló inkább hozzám illik.
Elbánok vele.
Tedd azt.
Emezzel itt egyszerűbb és jobb is harcolni.
Nahát... Legyőzte!
Egymaga leterítette azt a szörnyet!
Hát persze.
Sült troll lesz vacsorára.
Bár neked is forr valami odabent.
Én bezzeg tehetetlen vagyok!
Mi az ördög folyik itt? Oh, Uram!
Sietnem kell.
Mélyebbre! Még mélyebbre a szellemvilágba!
Egy szentély...?
Annak a szentélynek a szellemi formája, aminek helyére a templomot építették.
Vízelementálok...?
Sellők!
Hát persze!
Minden hiába.
Azzal a vízfallal semlegesíti minden csapásomat.
Viszont ellentétben vele, én nem tudok hárítani semmit.
Most már tudom, hogy ekkora ereje is lehet a víznek.
Visszaszorított.
De mentségemre szóljon, hogy kezdő mágiahasználó vagyok.
Ez...!
Nem kapok...!!
Valami történt Serpicoval!
Serpico!!
Vagy úgy...
Többet is tudsz te, nem csak fröcskölni.
Majdnem megfulladtam egy dombtetőn.
De hála ennek, megértettem,
hogy a szél ereje sem csak a dolgok keresztülhasításában merül ki.
Számítok rátok, szellemek!
Ha nem tudom kettéhasítani, csak feljebb kell emelnem.
Serpico!
Óvatlan voltam...
Ez nem jó! Serpico bajban van!
Serpico!
Ostoba! Lezuhansz!
A víz elfolyik a kelpie-től?
Mi ez?
Ez is valami boszorkányság?
Az ott...!
Mi az? Mit látsz?
Az egy vízszellem.
Jelenleg Schierke és a szellem egyek.
Megszállta őt, ha úgy tetszik.
Egy angyal?
A víz testvére vagyok én.
Én vagyok a szellem, ki a vidék folyóiban lakozik.
Az ősi szövetség értelmében
megtisztítom e földet a gonosz szellemektől.
A Mélység Hölgyének nevében parancsolom a sellőknek,
mossák el a pestisként terjengő gonoszt erről a földről!
Víz.
Im vagyok a víz.
Maga a víz.
Gyűljetek, testvéreim!
Gyűljetek! Gyűljetek! Folyjatok! Áradjatok!
Földrengés?
Most mi jön?
Nem hangzik túl jól.
Megáradt a folyó! Erre jön!
Micsoda mágia!
Gyere be, kölyök! El fog vinni téged!
Hervatag?
Ez őrület.
A trollok... Elmosta az összes szörnyet!
Megmenekültünk!
Életben vagyunk!
Éljen a boszorkány kisasszony!
Boszorkány...
Megcsináltuk, Hervatag!
Hervatag?
Schierke, ennyi elég.
Mindegyiket legyőzted.
Schierke? Indulnunk kéne tovább.
Mi a baja?
Ez nem jó.
Olyan erős a kapcsolata a vízszellemmel, hogy magáról teljesen megfeledkezett.
Ha így marad...
Nem áll le a varázslat?
Nem... Schierke–
Ne! Ne! Állj!
Ha varázslás közben mozgatod Schierkét, ki tudja, mi fog történni!
Schierke most a szellemvilágban van.
Szelleme bizonyára beleolvadt a vízbe, amikor eggyé vált a vízszellemmel.
Akármi bekövetkezhet, ha az előtt mozdítjuk meg a testét, hogy a szelleme visszatérne belé.
Az is lehet, hogy nem tud majd visszatérni.
Akkor mit tegyünk?
Jaj! Jaj! Mit kellene csinálnom?
Tényleg, megvan! Fogd ezt a botot, és ütemre koppints vele!
Az egyenletes koppintások hatására
a használó tudata visszatalál,
legalábbis Flora ezt mondta.
Az ütem "hét-hét-hét". Tehát háromszor hét koppintás.
Verj hullámot! Zabolátlant! Áradj!
Haragom emberi szavakkal ki nem fejezhető!
Mi ez?
Eggyé válni a szellemekkel fontos dolog,
de nem hagyhatod, hogy elnyeljenek.
Ennek érdekében
a varázslónak koppintania kell a botjával, hogy visszatérjen öntudata.
Ezt ne feledd!
A mágia útja nem azt jelenti, hogy eggyé válsz az erővel.
A mágia útja...
Igen. Én...
Schierke!
Schierke?
Hé! Mi folyik itt?
Fogd a kezem!
Mit művelsz?! Ébredj már fel, boszorkány!
Fejezd be!
Jaj, ne!
Kapaszkodj!
CASCA!!
FARNESE ÚRNŐ!!
Vége van...
Nos?
Semmi.
Nem találom őket.
Még mindig nincsenek meg Farnese úrnőék?
Neked még nem kéne mozognod.
Semmi gond.
Schierke most keresi a jelenlétüket.
Az egész az én hibám.
Alámerültem az erőnek...
Ha tudatosan cselekedtem volna...
Hé!
Nem kell úgy befeszülnöd.
Ha ilyen merev vagy, képtelen leszel olyasmikre is, amikben amúgy jó vagy.
Nagyszerű volt, amit tettél. A szavam is elállt.
Megmentetted a falut, bár tény, hogy kicsit kemény voltál.
De senki sem hibáztat.
A jövőben is számítok rád, ifjú boszorkány.
Megvannak! Érzem őket!
A jelenlétük... sértetlen.
Tényleg?
De ez...
Mi az?
Köszönjük.
Köszönjük, boszorkány kisasszony.
Elnézést! Mit kell tennem, hogy én is ilyenekre legyen képes?
Legyetek hálásak!
Nos, hát, én csak kölcsön szoktam kérni az angyalok vagy a szellemek erejét.
Akik titeket megvédtek, azok a négy nagy angyal volt, akikről a szentírásotokban is lehet olvasni.
A Mélység Hölgye pedig
egy folyószellem, akit a templom megépülése előtt tiszteltek ezen a vidéken.
Igen, most, hogy mondod, a nagyapám mintha mesélt volna valami hasonlót.
Annak idején állt itt, a dombon egy szentély, ami a folyók istennőjének kegyhelye volt.
A folyószellem kicsit makrancos volt,
amiért oly rég feledésbe merült, és most mégis háborgatták.
Ezért öntötte el a víz a falut...
és mert tapasztalatlan vagyok...
Emiatt ne aggódj!
Majd újjáépítjük a házakat.
Életben vagyunk, mégpedig neked köszönhetően.
Nem csak az...
A falusiak iránt érzett haragom is közrejátszott benne...
Atyám!
Lehetne építeni a folyószellem számára egy kicsi szentélyt a tér nyugati részére?
Legyen. Az Úr azt is mondja, légy elnéző.
Nagyon meglepődtem.
Még kislány vagy, de mégis ekkora csodát tettél.
Bárki képes lehet ilyesmire?
Rengeteg éven át kell tanulmányozni a mágiát,
de ha igazán vágyod, hogy az angyalok és szellemek meghallják kívánságod, akkor bárki képes lehet rá.
A tiszteletes atya számára ez biztosan ismerős.
Mi a baj, fiam?
Hagyjon békén!
Maga hogy van? Biztos, hogy mászkálnia kéne?
Oh. A kislánynak hála már sokkal jobban vagyok.
Csak meg akartam köszönni.
A hős, aki megmentette a falumat, nem tartozik köszönettel.
Maradjon már! Nem tettem semmit.
Nem is tudtam volna.
Csak egy kölyök vagyok, aki össze-vissza hadonászik.
Azt mondod?
Van valamim, amit szeretnék neked adni.
Ez micsoda?
Az apám fogadáson nyerte el ezt egy tengerésztől.
Elég kicsi kell legyen ahhoz, hogy használni tudd.
Biztos nekem adja?
Vedd búcsúajándéknak.
Eszembe juttattad...
ahogy elfutottam...
a faluból, a családomtól, az üzlettől, beteg édesanyámtól...
minden nehéz, bonyolult dologtól.
Különös dolgok az álmok.
Tekinthetünk rájuk kihívásként, de ugyanakkor gyáva menekülésként is.
Kíváncsi vagyok, mivé lesz a te álmod.
Ez a baj az öregekkel.
Figyeljen, öreg!
Én nem valami szedett-vetett, gyermeteg akármire törekszem.
Meg fogja látni, hogy az én álmom egy nagy és nemes cél.
Ezt pedig köszönettel magammal viszem.
Hogy van?
Életben marad, de...
egy ideig még nem kéne mozognia.
A templom köré emelt varázslatom még nem szűnt meg teljesen.
Holnap reggelre begyógyul a sebe.
De nem tudom, addig van-e időnk...
Kérlek, induljatok azonnal...
Farnese úrnő megmentésére.
Indulok.
Hé!
Ha csak ácsorogsz, itt hagylak.
A következő részben
Rothadt
A Kelipot a szellemvilág legsötétebb része
Férfi vagy. Védd meg a nőket!
A lelked illik a Kelipotba
Amikor a sötétségbe nézel, a sötétség visszatekint rád
Legközelebb: A mételyező Kelipot