Kérlek, vezess minket!
Ha azt mondod, hogy ellenségből egy csapásra barátokká váltatok,
vessétek magatokat a földre, és esdekeljetek!
Na, mi lesz, önelégült nemesek?
Most csak ennyit tehetek.
Esküszöm, vezekelni fogok.
Miért kell a papoknak meg a nemeseknek ennyire fennköltnek lenniük?
Csinálj, amit akarsz.
A-Akkor...
Ez gyors volt.
Nem kell se vezekelned, sem esdekelned.
Megöltem a katonáidat. Kvittek vagyunk.
De ha azt akarod, hogy én vezesselek, abból nem lesz köszönetetek.
Nem tudom, mit akarsz tőlem tanulni, de tégy belátásod szerint.
Ha nem állsz az utamba, én se fogok a tiédbe.
Köszönjük.
Arra sincs szükség.
Ha velem tartotok, az azzal jár, hogy nem fogtok aludni éjszakánként.
Jönnek már, Isidoro!
Jól van!
Farnese úrnő, kérem, ne hagyja kihunyni a tüzet!
Ké-Készen állok.
Maradj itt, Casca!
Ne kószálj el!
Készüljetek!
Gyertek csak, mocskos dögök!
A démonok erdeje
Nesze!
Ez de finom!
Hozzáfőztem a tegnapi róka csontjait.
Miért nem megy?!
Ügyes vagy, Pico.
Ha alacsony vagy, miért emeled a fejed fölé a kardot?
Ha zsoldos akarsz lenni, használd a fejedet!
Tegyünk bele még sót?
Na és ha előbb sérül meg a fejem, mint hogy használjam?
Kapott már ez eleget.
Hervatag! Mindjárt ebéd, úgyhogy szólj Farnesééknek, légyszi!
Ti aztán élitek a vándor életet.
Farnese úrnő, mik ezek?
Gombák.
Találtam őket.
Ezek mérgezőek.
Nem ehetjük meg őket.
T-Tényleg?
Jaj! A legjobb ruhám!
Hagyja csak, innen átveszem!
Mi fenét művelsz?!
Csak maradj a tűzzel Casca mellett!
Hasznavehetetlen vagyok.
Egyszerűen nevetséges.
Nagyon aljas módon bántam veled akkor.
Bocsáss meg.
Én magam sose láttam, milyen jelentéktelen is vagyok.
Casca, várj meg itt, kérlek!
Ezzel kicsit tovább lesz mit ennünk.
Mi?
Ne fuss el...!
Elszúrtam...
Induljunk vissza, Casca!
Casca?
Casca!
Eltűnt! Nem figyeltem rá!
Casca!!
Mit tegyek?
Még a visszautat se tudom...
Cas–
Valaki!
Serpico...
Áh, hát itt van!
Erre gyertek!
Farnese úrnő, nem sérült meg?
Egyáltalán nem figyeltél, mi?
Csak annyit kértünk, hogy vigyázz Cascára.
Casca!
Casca jól van?
Jobban, mint valaha.
Hazahúzta a gyomra még vacsora előtt.
Most pedig végre aludhatunk kicsit.
Több ilyen ne legyen, rendben?
Mi az már, hogy a felvigyázó eltéved?
Serpico!
Igen?
Csak teher vagyok, igaz?
Mi a baj?
Semmi.
Vissza akar térni a Szentszékhez?
Mégis...
ki akarna visszamenni?
Legyetek óvatosak, ha Vritannis kikötőváros felé veszitek az irányt!
A szövetségi erők ott állították fel helyőrségüket.
És úgy hallottam, hogy csata készülődik ott a kusánok ellen.
Még ha a szövetség vissza is veri a kusánokat,
feloszthatják maguk között a királyságot.
Akár még Középfölde is megszűnhet létezni.
Bár nem mintha ez számítana egy magamfajta egyszerű pásztornak.
Középföldéről származtok?
Biztos nehéz lehet nektek.
Nem. Csak nemrég érkeztünk ide.
Oh, majd' elfelejtettem!
Tartsátok nyitva a szemeteket, ha arrafelé mentek,
különösen a hegyszoros környékén!
Miről beszél, öreg?
Banditák tanyáznak ott?
Az még nem volna semmi,
viszont az ott élők nem emberi lények,
hanem trollok.
Trollok?
Fene!
Hogy vigyek be így akár egyetlen csapást is Gutsnak?!
A kövekkel nagyobb szerencséd lenne.
Mit számít, ha nem értek a kardhoz?
Pedig a kőhajító képességeid egész jók.
Hogyne.
Van kajánk!
Kettőt egyszerre, mi? Ügyes.
A fenébe! Ez se jött be!
Nem volt rossz.
Egyre jobb vagy.
De kiszámítható leszel, ha mindig csak alulról támadsz.
Ezt még gyakorolnod kell.
És az utolsó csapásod
legközelebb a páncél réseit vegye célba!
Nem vagy elég erős, hogy átüsd az anyagát.
Értem...
De jó lesz ez így?
Micsoda?
Nem úgy működik az edzés, hogy hosszú ideig gyakorlom az alapokat, aztán eltanulom technikákat, meg ilyenek?
Az alapokat mindennap gyakorlod.
De hát...
Talán edzeni akarsz évekig, míg mester nem leszel, és csak utána vonulnál csatába?
Ez türelemjáték.
M-Még szép, hogy nem!
Akkor abból kell dolgoznod, amid jelenleg van.
Eddig is ezt tetted, nem igaz?
Kedvesen bánsz vele.
Keh.
Ha nem nagy kérés, segítenél nekem tűzifát gyűjteni?
Ezek még elég nyirkosak...
Intézzük el itt helyben!
Mire gondolsz?
Ne játszd meg magad!
Azért hívtál félre, hogy befejezzük a párbajunkat.
Miről beszélsz?
Mindössze szerettem volna őszintén beszélgetni veled, és jobban megismerni téged.
Mi van?
Ennek semmi értelme.
Ha nem akarsz harcolni, én mentem.
Az igazsághoz hozzátartozik az is, hogy holtan akarlak látni téged.
Végre ugyanúgy nézel, mint akkor.
Farnese úrnő viszont már másként gondolkodik erről.
Olyan az arca, mint egy gyermeké, aki épp kisírta szíve bánatát.
Nem láttam még ennyire sebezhetőnek.
Megváltoztattad őt.
Nos, amíg Farnese úrnő folytatni szándékozik veled az utazást,
segédeként szeretném fenntartani a jó viszonyt közted és köztem.
Túl sokat aggódsz.
Mi történt?
Mi az?
Nyomorult banditák!
Ez az!
Jól vagytok?
Ez nem ember!
Hogyan?
Mi a...?!
Viszont az ott élők nem emberi lények.
Hát így értette.
Elbánok vele!
Ajjaj, meg fog halni.
Mit fogsz tenni?
Nem félek tőled...
te tetves dög!
Lecsaplak!
Isidoro!
Meg... Meghalok!
Bogyók?
Ne mozdulj!
Nézz csak körbe!
M-Mikor...?
Gyertek ide mindnyájan!
Figyeljetek!
Bármi történjék, maradjatok a körön belül, és ne rongáljátok meg!
M-Mire készülsz?
Varázslat!
Ez egy mágikus rituálé!
Varázslat?
Akkor ő egy...
Ő bizony egy boszorkány! Bo-szor-kány!
Egy fajtársam!
Milyen rég is volt!
Te mégis kinek képzeled magad?!
Yodo hegh vau hegh.
Adonai tsabaut.
Eghehyeh.
Argrah.
Mindenhol ott vannak!
M-Mi történt?
Nahát...
Ez meg mi volt?
Nem akarlak megsérteni titeket,
de tűnjetek el innen mihamarabb!
N-Ne aggódj miattunk!
Megszoktuk már az ilyen szörnyeket.
Bocsáss meg, de a te képességeiddel legközelebb meg fogsz halni.
Tessék?!
N-Na várj csak, te banya!
H-Hát ilyenek...
egy banyának sem lehetnek...
Mármint alig van itt valami!
Egy gyerek?!
Mi történt?
Farnese úrnő!
Mi folyik itt?
Hát...
Kik lehetnek azok ketten?
Magukhoz vonzzák a gonoszt.
A fenébe is!
Az az átkozott boszi!
Ügyes voltál.
Köszönöm neked.
Ha te mondod, csak még jobban viszketni kezdek.
De a lényeg, hogy az a kis boszorkány megmentett minket, és a kis majmot is.
Nem akarom, hogy újra megtörténjen...
Egész hozzád nőtt, Farnese úrnő.
A-Azt mondod?
Hé, hagyj már!
Hagyd abba!
Elég!
Hagyd abba, hallod?
Elég! Elég, ha mondom!
Nocsak! Mi az ott?
Jól van, így már jobb.
Mi történt önnel?
Trollok támadtak ránk.
Öten voltak velem, de csak én éltem túl...
De még nem térhetek vissza a faluba.
El kell jutnom valahová.
Morgan vagyok, Enoch faluból.
Az utazók általában nem tudják,
de azt beszélik, hogy ezen a vidéken tündérek és boszorkányok élnek.
Mindazonáltal magunk sem igazán hiszünk ezeknek a szóbeszédeknek.
Legalábbis addig az éjszakáig így volt.
"Addig az éjszakáig"?
Egy trollhorda támadta meg a falut.
Mintha egyenesen a mesékből másztak volna elő.
A sötét rémmesékből.
Azon az éjszakán a világ örökre megváltozott.
Mintha egész addigi életünk hazugság lett volna.
Akkor üzenetet viszel a földesúrnak?
Az urunk Vritannisba ment, hogy harcoljon.
A vára üresen áll.
De még ha el is jutok hozzá,
kétlem, hogy embereket küldene hozzánk, mondván, hogy trollok nem léteznek.
Akkor mihez kezdesz most?
Legendára legendával válaszolunk.
Egy boszorkány... Úgy gondoltuk, ő segíthet rajtunk.
Egy boszorkány?!
Azt mondják, a boszorkány háza ennek az erdőnek a legmélyén áll.
Úgy hírlik, csak azok találhatják meg, akiket az úrnő meghívott magához.
Akkor ez az erdő egy boszorkány varázslata alatt áll?
Nem értelmetlen így keresni őt?
Időről időre
gyerekek állítják azt a faluban, hogy látták a házat.
Áthatoltak az akadályon.
Elementálok!
Mi ez?
N-Nahát...
Tudtam, hogy nem csak álom volt!
Senki sem hitt nekem.
Annyi év után én magam is elhittem, hogy csak álmodtam.
Itt kell legyen az a kis boszi is.
Mi ez a különös érzés?
Isidoro!
Ne menj oda!
Mi ez?
Mint valami bugyuta szobor.
Mi a fene akar ez lenni?
Várjatok! Hadd beszéljek vele!
Morgan úr!
Ezzel a valamivel kár csevegni.
Maradjon ott, öreg!
Visszanőtt!
Talán...
az apostolok szolgái?
Ezek...
Pfuj! Undi!
Ezekkel meg mi van?!
Nem pusztulnak el.
Nézd azt a férfit azzal a behemót karddal!
Hagyj békén!
Az...
Figyeljetek!
A gólemekbe bábuk vannak ágyazva a mellkasuknál, közel a rajzolathoz.
Ha elvesszük a bábukat, nem tudnak újjáéledni.
Nahát, rájöttek.
Vagy úgy.
Ennek ismeretében...
Isidorúgás!
Igen!
Mi legyen, Schierke?
Mindet elpusztítják!
Nincs választásom.
Elég legyen.
M-Mi történt velük?
Megálltak.
Ez az a lány!
Egy boszorkány!
Fáradjatok be, kérlek!
Az úrnő látni kíván.
Igen? Hát az remek!
Megküzdök vele!
Mit tegyünk?
Meghívtak minket.
Nézzük, ki ez a boszorkány!
Ejha! Ez de jól néz ki!
Inkább valami odú, sem mint ház.
Mókusnak érzem magam.
Ti ott!
Ne nyúljatok semmihez engedély nélkül!
Faragatlan kölykök!
Te vagy az a boszorkány, akiről beszélnek?
A nevem Schierke, és még tanonc vagyok.
Én pedig Ivalera, a védelmezője.
Szóval csak növendék vagy.
A nevem Isidoro.
Jól elbántál velem.
Miattad fél napra visszafejlődtem majomemberré.
Azért, mert furcsa helyen ragadtál meg.
Én csak egy majom vagyok, nem tudom, mit értesz az alatt, hogy "furcsa helyen".
Ahogy mondtam, furcsa helyen!
A melleit.
A-Ahogy mondtam...
Ahogy mondta: a melleit!
Elég volt. Idegesítesz.
Bemutatnál végre minket neki?
Annak az "úrnőnek"?
Erre gyertek!
Meghoztam őket, asszonyom.
Legyetek üdvözölve a szellemfa kastélyában!
Ne haragudjatok a tanítványomra.
A biztonságom érdekében tette.
Ő a boszorkány?!
Azt hittem, ő olyan
hegyes orrú, és összeaszott, mint egy szörny!
H-Hogy mered?!
Köszönöm.
Ezt bóknak veszem.
Ötven évvel ezelőtt a gyógyszer, amit tőled kaptam,
megmentette édesanyámat a biztos haláltól.
Alig hiszem el, de semmit sem változtál.
Emlékszem rád.
Még kisfiú voltál.
Sok idő eltelt.
Sohasem tudtad volna elvenni a magamfajták életét.
De ha mégis megteszed, a bűnben Isten minden szolgája egyaránt osztozna,
és a megtorlás mindnyájuk osztályrésze lett volna.
Honnan tudta?
Ti, kiket megbélyegeztek...
Honnan tud erről?
Örülök, hogy találkoztunk.
Már vártam rátok.
A következő részben
Honnan tud a billogról?
Még mindig életben van
Ez... az áldozatok billogja, igaz?
Schierke, kísérd el őket!
Ez egy kulcs, mely összeköti a halandók világát a szellemvilág legmélyebb részével
Legközelebb: A szellemvilág