Hali! Fordult a kocka, mi?
Ez meg mi volt?
A csodák éjszakája
Nem lát téged?
Hogy érted?
Hogy is mondjam...
Igen!
A vándorszínészekkel utazott egy idős jós is, aki mindig azt mondta,
ööö...
"rigid világnézetű személy téged meg nem láthat",
vagy mi.
Vagy úgy.
Rigid világnézet, mi?
Guts!
Tudom.
Itt vannak.
A katonáim?
Mi ez?
Mi folyik itt?
Jól nézd meg ezeket!
Ezeket a csodákat maga Isten küldte,
akit te oly buzgón bálványozol teljes vakságban.
Már látom.
Mi az ott?
Az elejétől fogva oda tartottunk.
Bár elég sok a zavaró tényező.
Mi van ott?
Akarod tudni, hogy mi a célom?
Jól van.
Nemsokára megtudod.
Az ott...
a néhai Lansdown gróf birtoka, aki Középfölde nyugati peremvidékét irányította.
Felépíttette ezt a kastélyt, ahol kutyáival hódolhatott a vadászat iránti imádatának.
Öt éve egy tűzvészben odaveszett a szolgálóival együtt, és mára az épületből szinte csak romok maradtak.
És emellett
nem egyszer jelentették, hogy utazóknak és zarándokoknak is nyomuk veszett ezen a környéken.
Keserű sorsú vadászkutyák...
Megvesznek a vérért.
Lehetetlen...
Mégis hogyan...
létezhetnek ilyenek?
Mondtam, hogy csodák.
Itt a nagy lehetőség.
Hívőként most szólhatnál pár szót.
Kezdd úgy, hogy "Istenem..."!
Elegem van a csodákból.
Kurvára elegem van.
Mozogj, vagy felfalnak!
Mi ez a hely?
Tyű, ez meleg volt!
Minek hoztad még a lovat is?
Hékás, Guts!
Látom, még mindig nem fogtad fel, hogy-
Ja, persze, hogyne.
Nem feledem, hogy neked köszönhetően jutottam el ide, ló.
Helyes!
Nahát, mennyi fej van itt!
Az emberek fertelmesek.
Irgalmazz! Irgalmazz! Irgalmazz!
Mi az?
Oh! Semmi. Tényleg.
Mi az ördög folyik itt?
Micsoda torzszülött lények...
Ezeknek is közük van a Jelenésekben írtakhoz?
Serpico?
Gyere vissza!
Hülye liba!
Egy ember?
Ki maga?
Ezt én kérdezhetném.
Én vagyok a vadászkutyák gazdája.
Az most mindegy!
Kérem, először oldozzon el!
Gazdagon megjutalmazom, ha segít!
Én...
Bizalmas, hogy hogyan kerültem ebbe a helyzetbe, de én vagyok a Szent Vasbéklyó Lovagjainak vezére.
Nem lennék hálátlan.
Hús...
Tessék?
Könnyebb megennem téged így, ahogy vagy...
A k-k-kutyáim!
Ne bántsd a kutyáimat!!
Ők az én... családom!
Ne bántsd őket!
Ezért... megfizetsz!
Még a ház urát...
a ház urát is megeszik a kutyák ha... ha gonosz velük.
Megölted a ház urát?
Nem.
Megettem.
Rég éreztem már... ilyen jó illatot.
Kiváló minőségű nemesasszony...
Is-Ismerem az illa-illatodat.
Az volt a legjobb prédám.
Te talán túlélted azt a napot?
Teszek a sérüléseimre.
Az sem érdekel, ha leszakad a karom.
Rég volt már, hogy eszembe jutott, hogyan is éreztem magam ennek az egésznek a kezdetén.
Köszönöm. Átkozottul pocsék érzés.
Én... Én is...
köszönöm.
Most már láthatod te is.
Kérdezted, hát íme, őt kerestem.
Egy apostolt.
Apostol?
Úgy van.
Kiírtom az összes apostolt egytől-egyig.
Ez a célom.
A-Abban a pillanatban, hogy rád égett a billog,
a sor-sorsod megpecsételődött.
Most már csak egy... csúszómászó, leva-levadászandó hús vagy!
Megmondtam,
hogy ne bántsd a kutyákat!!!
Guts, feletted!
Rendben!
Mi van veled, Guts?!
Harcolj úgy, ahogy szoktál!
Hús! Hús!!
Hús...! Hús...!
Rágós vagyok és rosszízű.
Nem baj az.
Miután megeszlek,
kö-következhet az asszonyhús!
Az a n-nő olyan, mint a hercegnő...
Nemesasszony!
Olyan puha.
E-Elolvad a számban...
Hercegnő?
Ér-Érzem már az ízedet!
Azok az emberek, akik ellenállnak nekünk,
csak ennivalónak jók.
Nem mondom, híján vagy az étkezési illemnek.
Va-Van magas rangú hús és alacsony rangú hús...
Azoknak, akik kedvesek velem, pu-puha, édes, finom húsuk van.
Azo-Azoknak, akik meg rondának hívnak és lenéznek, alacsonyabb rangú a húsuk.
Büdös hús... Rágós hús...
Akkor az én húsom szörnyű.
Ne sürgess, hamarosan meggyőződöm róla!
Hé, Guts!
Ez... Ez itt igazi!
Ez itt egy igazi, konzervált ember!
NE NYÚLJ HOZZÁ!!!
Ne nyúlj...
Ne nyúlj a hercegnőmhöz!!!
Hercegnőm!!!
Ő hi-hitt bennem...
Mindenki lené-lenézett engem...
Rondának hívtak és lenéztek...
A hercegnő volt az egyedüli, a-aki... hitt bennem...
H-HERCEGNŐ!!!
És a félig megevett maradványait megtartottad az emlékére.
Te aztán...
beteg egy alak vagy.
Guts...
Végezni fogok az összes apostollal.
Gyors halálod lesz, úgyhogy beszélj!
Hol találom meg őket?
Kiket?
Az Isten Ökleit.
Nem... Nem tudom.
Semmit se tudok róluk.
Mindannyian különlegesek...
Té-Tényleg nem tudom!
Mondom, hogy nem tudom!!
Nem értem!
Nem jut eszembe semmi!
Egyetlen ima sem!
Nem... Nem... tudom...
Értem.
Elmegyek a lóval!
Nem.
Én nővel!
Nő! Hús!
Finom!
NEEE!!!
Ha életben akarsz maradni, ne futkározz össze-vissza!
Re...
Rendben...
Folyton csak menekülök,
félelemtől remegve.
Még csak Istennek sem tudtam könyörögni.
És még a szolgájának nevezem magam...
Számtalanszor imádkoztam hozzá és könyörögtem neki.
De mégis
gyenge vagyok,
nyomorult,
és tehetetlen.
Csak tehetetlen?
Csak tehetetlen, vagyis ártatlan?
Ne áltasd magad szép szavakkal!
Ott rejlik benned egy sötét vágy, melyről nem beszélhetsz senkinek.
Érezted már...
a szörnyű vágyat, amikor lesújtottál arra a férfira.
És nem csak akkor.
Még önnönmagad korbácsolásakor is
élvezetet találtál a gyötrelmedben.
Egyikben sincs ott Isten.
Eme gennyedző kéjvágyad az egyedüli igazság.
Isten már elhagyott téged.
Guts...
Hé...
Mit művelsz?
Guts, ez a nő...
Hagytad, hogy megszálljon...
Lassan emeld fel a kardodat!
Érezd velem együtt ezt az élvezetet!
Hasíts ketté szép lassan!
NEEEM!!
Hé, mi van veled?
Öld meg!
Öld meg ezt a férfit!
Öld meg őt nyomban, itt és most!
Nyugodjon meg, Farnese úrnő!
Nem tudom, mi történt,
de az eredeti küldetésünk az volt, hogy fogjuk el őt.
Nem szabad ennyire meginognia.
Nem érdekel!
Öld meg!
Őszintén szólva képtelen vagyok rá.
Ön is látta, parancsnok, hogy emberfeletti az ereje.
Értelmetlen lenne a...
Parancsnok!
Tessék, megint megríkattad a parancsnokot.
Nem az én bajom.
Nos, akkor mi mennénk is.
Feltéve persze, ha elengedsz minket.
Azt hiszem, jövök eggyel.
Az lehet.
Rendben van.
Egész jól használod a kardot.
Ahogy te is. Elképesztő.
Akkor a mielőbbi viszontlátásra.
Hé!
Még találkozunk!
Veled is, törpe.
Vicces a fiú.
Tudod, én azért kicsit sajnálom ezt a Farnese lányt.
Túlságosan is feszült.
Mintha én nem lennék az.
Előbb egy démon, most meg ő.
Egy perc nyugtom sincs.
Parancsnok, várjon meg!
Meg kell ölnöm!
Ha nem teszem meg...
Ha hagyom, hogy tovább éljen, én...
Álmaikban mind ugyanazt látták.
Láttak betegségektől megtizedelt falusiakat,
és szörnyek által lerohant nemzeteket.
Láttak városokat, melyeket földrengés zilált szét,
és melyeket özönvíz árasztott el.
A Napot sűrű, fekete felhő takarta el, melynek árnyékában éhezők tömegei vándoroltak.
Látták egész családok és azok szomszédainak holttesteit.
Számtalan nemét látták a halálnak, de mindegyik egyedülálló célt szolgált.
Éjszakájukba burkolózva az emberek örök sötétségben ragadtak, mely belepte egész megosztott világukat.
Ám a káosz közepette ámulva pillantottak meg
egy ragyogó héjamadarat, mely áthatol a végtelen sötétségen,
és alászáll a véráztatta földre.
Azonnal tudták,
hogy ez volt leghőbb vágyuk.
Charlotte...
Charlo...
Doktor úr?
Kérem, azonnal hívja ide a hozzátartozóit!
Végre valahára új királynőnk lesz.
Őfelsége, Charlotte királynő.
Őt ismerve kell majd neki egy kormányzó is.
Ennek tudatában kell terveznünk...
Felfogják ezek egyáltalán, hogy mi történik?
Egyedül őfelségének köszönhető, hogy túléltük a Chuder elleni háborút.
A héja...
A héja visszatér.
A héja...
Egy különös, fényes héja, melyet nem csak Windham, de egész Középfölde látott az álmaikban.
Habár őfelsége nemes és igazságos volt,
a Doldreyért vívott csata után kifürkészhetetlenné vált.
A Héják Bandája állítólag elárulta őt, de valóban így történt?
Hercegnő, kérem, nyissa ki az ajtót!
Mi folyik itt?
Laban tábornok, nos...
a hercegnő már öt napja nem hagyta el a szobáját.
Egyedül a kedvenc udvarhölgyét engedi be.
Éppen meggyőzni próbálja a hercegnőt, de...
Hercegnő...
Hercegnő!
Engedjenek!
Hercegnő!
Őfelsége haldoklik!
Hercegnő!
Griffith...
Hol... vagy most?
Apám!
Őfelsége eltávozott.
Pont most?
Most mi lesz?
Ments meg...
Griffith úr!
Mozog a hegy!
A következő részben
Casca életben van?
Többé nem veszítem el!
Mindenképpen gyere vissza!
Valamit meg kell tennem
Azt mondod, ez Isten büntetése?
Legközelebb: Vízkereszt